Oin stamkrökiiingars orientcMaiide inflytande i^å anläggningen af birötter 



33 



en central, radiär och af endodermis omgifven xylenacylinder jämte själfständiga, 

 isolerade phloeinknippen (Goebel, III, 604). Man torde därför kunna återföra orsa- 

 ken till niesokotylens fullkomliga öfverensstämuielse med en rot med afseende på 

 birötternas lokalisering å bågars konvexsida till de för densamma utmärkande ana- 

 tomiska förhållandena. 



Helt annorlunda förhåller sig det första, egentliga nodalpartiet. Detta företer 

 en öfvergång till den i följande stamled rådande, typiskt monokotyla stamstrukturen 

 med talrika, öfver tvärsnittet strödda, kollaterala kärlknippen. Som mina försök 

 visat, gäller här icke eller åttninstone icke i sin fulla utsträckning den NoLL'ska 

 lagen om konvexsidig rotbildning å krökta moderorgan. 



Avena sativa L. 



Samma förhållanden, som jag iakttagit hos Zea Mays, återkommo vid mina 

 försök med Avena sativa. Groddplantor, hvilkas hufvudrot afskurits, utvecklade 

 adventivrötter å mesokotylens konvexsida, om denna del varit vid tiden för 

 deras anläggning krökt. Rikligast frambröto de från öfre delen af ifrågavarande 

 internodium och i närheten af nodus, när de egentliga nodalrcitterna, hvilkas anläggning 

 äfven här synes ske särdeles tidigt, aflägsnades. ^ 



Mesokotylen visar hos Avena sativa rotstruktur, men denna är här ej så ut- 

 präglad som hos Zea. Ett centralt, ofta hexarkt xylemknippe förefinnes jämte 

 skilda phloemknippen. Endodermis tydligt antydd. På den ena sidan af stam- 

 tvärsnittet uppträder däijämte ett perifert, accessoriskt kärlknippe. 



Setaria italica (L.) PB. 



Liksom hos förut beskrifna försöksväxter gäller också här den NoLi/ska lagen 

 beträffande I'otbildningen från bågformigt krökt mesokotyl. 



Secale cereale \j. och Triticum vulgare Vill. 



frambringa i allmänhet icke mesokotylrötter, emedan längden af ifrågavarande 

 stamled är betydligt reducerad. 



Mina försök med riiizomer äro helt få och blefvo för den fråga, som här 

 föreligger, utan positiva resultat. De rhizomer, jag användt, tillhörde ConvnlUtria 

 majalis L., Paris quadrifolia L., Acorus Calamus 1j. och Zostera marina L. 



^ Såsom Sakauw visat (1 55), äro iioiialrötterna hos Avena sativa ocli flera andra gräs, t. ex. 

 Triticum vulgare, stödjerötter och byggda efter samma skema som motsvarande rötter lios 

 Zea Mays. 



