42 



Otto Gertz 



rotbildningen var synbart befordrad, när bågen så orienterats, att dess kon- 

 vexitet vette nedåt (fig. 28). 



Icke mindre belj'saude voro de iakttagelser, som jag gjorde vid undersökning 

 af vertikala, S-formigt böjda stamled. Rotbildningen var äfven här riklig å kon- 

 vexsidor, som vette nedåt, men mera sparsam, om bågarnas konvexitet var uppåtriktad. 

 I senare fallet befunnos birötterna icke sällan förskjutna till krökningszonens neutrala 

 flanker, stundom så långt ned, att det väckte intryck af att de sutto insere- 

 rade å bågens konkavsida. Ett individ med dubbel S-böjning å vertikalt stamled 

 hade det ofvan anmärkta förhållandet tydligt framträdande å samtliga kröknings- 

 ställena. Uppenbarligen motverkade tyngdkraften å uppåtvända bågar krök- 

 ningens inflytande, hvilket i och för sig skulle ledt till birotbildning å konvexsidan 

 enbart. I de beskrifna fallen var en verkan af fuktighetsdifferenser i mediet ute- 

 sluten, emedan samtHga undersökta internodier voro submersa. Lika litet kunde 

 belysning här anses hafva verkat orienterande, emedan stamleden voro allsidigt 

 förmörkade genom täta dylager och täckande löfskikt. 



Ännu ett närmare studeradt fall må omnämnas. Staraledet var här S-formigt 

 krökt och stammen i öfrigt vågrät, men krökningarna lågo noggrant i horisontal- 

 planet, så att bägge konvexbågarna voro riktade åt sidorna. A dessas konvexa 

 utsidor funnos rikliga knippen af birötter, hvilka här hade utvecklats i lika antal. 

 En ringa tendens till förskjutning af insertionspunkterna nedåt var hos rötterna 

 förhanden. Tydligen verkade äfven i detta fall tyngdkraften något modifierande 

 på rotanlagens af krökningen inducerade, konvexsidiga orientering, men detta 

 inflytande gjorde sig å bägge bågarna gällande i samma riktning. Detta var 

 också att vänta, då de i detta fall voro på grund af krökningsplanets läge med 

 hvarandra likvärdiga. 



Hos Mentha aquatica äro stammens birötter merendels insererade utefter någon 

 af internodiets fyra kanter. A horisontala stamled befinna sig rötterna oftast i 

 tvenne orthosticher, en längs hvardera af två närliggande kanter. 



Innan jag lämnar redogörelsen för Mentha aquatica, vill jag omnämna föl- 

 jande iakttagelser, som bhfvit mig bekanta först sedan ofvanstående undersök- 

 ning nedskrifvits. Glijck anför beträffande den i flytande vatten förekommande 

 vattenformen af Mentha aquatica (I, band 3-, 147): »In der unteren Region sind 

 alle grossen Sprossachsen horizontal kriechend, und tragen an den Internodien, die 

 10 — 13 cm. lang wurden, je 30 — 100 Adventivwurzeln, die dann 2 oder 3 parallelle 

 Reihen bilden, während die vertikal zum Substrat stehenden Flanken nur ganz 

 isolierte Wurzeln prodizieren. An den beblätterten Seitenachsen fehlen die Adven- 

 tivwurzeln entweder ganz, oder sie sind vorhanden und können dann paarweise 

 zwischen je zwei Laubblättern entspringen oder bald einzeln, bald paarweise in der 

 Achsel von Laubblättern.» 



Vidare har Goebel (X, 66, flg. 25) afbildat ett Mentha aquatica-mdi\id, som 

 kultiverats submerst i mörker. På det skarpa omböjningsstället mellan stammens 



