Om stamkrökningars orienterande inflytande på anläggningen af birötter 



47 



afseende på rötter, utgående från de epikotyla stamledens undersida. Härvid insät- 

 ter å dessa en riklig bildning af sidorötter från partiet omedelbart intill rotspetsen, 

 så att kraftiga sidorotknippen eller -verticiller här skjuta fram. Då ofta äfven dessa 

 rötter i sin tur inställa tillväxten och ersättas af andra, nybildade sidorötter, kom- 

 mer en flera gånger upprepad, stjärnformig förgrening af adventivrötterna till stånd. 

 De nyanlagda sidorötterna hafva oftast typisk struktur af sugrötter med det mekaniska 

 elementet representeradt af en axil sträng. Analoga förgrenings- och strukturförhål- 

 landen möta hos adventivrötterna från hypokotylen af Impatiens noli längere L. 



Inom familjen Lahiatœ uppträda icke sällan internodala adventivrötter. Utom 

 hos Mentha aquatica och Galeopsis-avterna bar jag iakttagit sådana hos följande 

 växtformer: Scutellaria galericulata L., Galeohdo- 

 lon luteum Huds., Stachys silvatica L., Lycopus etnn- 

 pœus L., Origanum vulgare L., Lamium purpureum 

 L. och Lamium album L. 



Lycopus europœiis synes i väsentliga puiikt(M- 

 öfverensstämma med Mentha aquatica, men bildar 

 under analoga förhållanden internodalrötter med mm- 

 dre lätthet. Dauphiné (I, 362) har afbildat utlöpare 

 af Lycopus europœus, som utvecklat internodala birot- 

 ter jämte rötter vid nodi. De förra äro inskränkta 

 till den konvexa undersidan af omböjningsstallet. 

 där utlöparen öfvergår i en vertikal luftstam. På 

 en annan figur i Dauphinés arbete (I, 360, fig 35) 

 synes en rhizomutlöpare i hela sin längd vara be- 

 klädd med adventivrötter. Beträffande växtens mor- 

 fologi hänvisar jag till Glück (I, band 3, 110 ff.). 



Hos Scutellaria galericulata synas rötter mera 

 sällan bildas å internodierna. Glück (I, band 3, 

 60) tyckes hos Scutellaria endast hafva iakttagit nodalt insererade birötter. 



Hos Lamium album uppträda internodala birötter å rotstockens stamled, 

 hos Lamium purpureum utefter stammens undersida å horisontala sidoskott, sär- 

 skildt å basala stamled af de skott, som utvecklas i hjärtbladens axlar. Beträf- 

 fande Lamium album vill jag därjämte omnämna följande iakttagelse. En rotfri, 

 horisontalt riktad rhizomgren, som omedelbart fortsatte i ett ofvanjordsskott, 

 afskars från moderståndet och planterades vågrätt i fuktig jord. Då växten efter 

 några veckor undersöktes, hade rhizomstycket utvecklat internodalrötter, som 

 vid det basala snittstället sutto radiärt, men för öfrigt voro bundna vid stam- 

 mens undersida. Samtliga rötter utgingo från kanterna af stammen, hvilken så 

 orienterats, att af dess fyra kanter en var riktad uppåt, en nedåt och tvenne 

 lateralt. Där rötter endast uppträdde utefter rhizomets undersida, voro de insererade 

 i tre ortliosticher, en längs den undre kanten och en längs hvardera af sido- 



Fig. 34. — Galeopsis Tetrahit L. 

 — S-förmig höjning af första epi- 

 kotyla stamledet. Internodala 

 adventivrötter uteslutande på 

 konvexsidorna, där de utgå knip- 

 pe v i s . ( H e rba r ie m a te r i al ). 



