-50 



Otto Gertz 



Med afseende på rötternas insertion å böjda hj^pokotyler öfverensstämmer 

 Impatiens parviflora, som nämndt, med föregående art. 



Oircaea lutetiana L. 



Som undersökningsmaterial tjänade växtens underjordiska system. Detta 

 utgöres af ett krypande eller mer eller mindre bågböjdt, ofta S-formigt krökt rhizom 

 samt af ofvanjordsstammens basala internodier. Rötter utvecklas i rikligt antal 

 såväl från rhizomleden som från de basala stjälkinternodierna och representera 

 med afseende på insertionen både nodala och internodala adventivrötter. 



Beträffande skottsystemets morfologi och särskildt rörande de punkter, som afse 

 adventivrötternas ställningsförhållande å rhizom och utlöpare, hänvisar jag till de 

 utförliga undersökningar öfver Circaea, som utförts af Irmisoh (II), Gay (I, 545, 

 anm. 1), Ascheeson (I), Goebel (III, 793 ff., 813; VII, 66, 101 ff.; X, 1>8 ff.), 

 Stahl (II, 391), Warming (I, 87 ff., üg. 8 B; III, 84; VI, 85, fig. 120 c), Frank (II) 

 och Dosta'l (I). Särskildt i sistnämnda arbete finnas värderika fysiologiska iakt- 

 tagelser öfver CVrc'rte« växternas utlöpare och skottbildning. I den citerade litle- 

 raturen anföres, att redan Gay och Warming iakttagit hos Oircaea internodal rot- 

 bildning. Enligt Gay uppträda hos Circaea alpina rötter på obestämda ställen af 

 den hypogeiska axeln, till och med å dess internodier. 



Då Circaea lutetiana syntes mig erbjuda ett intressant material för studier af 

 rotbildningsproblemet, gjordes å denna växt ett stort antal observationer, bland 

 h vilka några konkreta fall här skola utförligt beskrifvas. 



A fullt raka, horisontala stjälkled fann jag internodalrötterna insererade enbart 

 på undersidan eller ock i öfvervägande antal här förhanden. En kraftig befordran 

 af undersidans rotbildning iakttog jag älven å snedt uppstigande, underjordiska 

 stjälkled. Denna för ofvanjordsstammens basala internodier gällande regel äger sin 

 fulla tillämpning äfven för internodalrötterna å horisontala rhizomled. Rötterna upp- 

 träda sålunda å vågrätt växande, raka rhizom uteslutande eller åtminstone öfver- 

 vägande på undersidan. I detta sammanhang är följande, af Warming (I, 90 f., 

 fig. 8 B) anförda iakttagelse å Circaea lutetiana af intresse: »Redder dannes vel 

 fortrinsvis ved Bladgrundene, men ogsaa uordentlig paa Stsengelstykkerne, sserlig 

 paa deres Underside ...» 



Förefiunas å rhizomet lokala krökuingar, hvilket hos Circaea ofta inträffar, 

 då dess underjordiska skottaxel nästan konstant uppvisar naturliga krökningar, 

 rubbas rötternas ofvan beskrifna orientering Å kraftiga rhizombågar med konvexi- 

 teten uppåt befinna sig sålunda internodalrötternas insertionspunkter på konvexsidan. 

 Samma förhållande synes råda med afseende på nodalrötterna. Särskildt tydligt 

 iakttog jag krökningens inflytande på rotanläggningen hos horisontala stam led 

 med skarp, lokal uppåtböjning å midten. Rötterna voro nämligen på horisontala 

 partier (af rhizom eller stjälkbas) insererade på undersidan, men utgiugo å kröknings- 

 zonen samthga från dess kon vexa sida (figg. 38, 39). 



