Om stamkrökningars orienterande inflytande pä anläggningen af birötter 



51 



Ä en af Wakming lämnad, förträfflig figur öfver Circaeas rliizom, utlöpare och 

 rötter (III, 82; VI, 85, fig. 120 c) finnes tydligt angif vet, att rötter utspringa, förutom 

 vid nodi, internodalt och att de i det senare fallet sitta på vågräta stamled i 

 allmänhet undertill och på omböjningsstället till luftstammen å bågens kon- 

 vexsida. 



Vid S-formig krökuing med ena bågens konvexitet vänd uppåt, den andras 

 nedåt uppträda, i öfverensstämraelse med ofvan beskrifna iakttagelse, rötter på bågar- 

 nas konvexsidor, sålunda på ofvansidnn af den första bågen, på undersidan af den 



skottaxeln, där rhizomet böjer om till ofvan- 

 jordsskottet. Rötterna utgå på omböjnings- 

 stället från konvexsidan. Af de tvenne här 

 befintliga, hvarandra motsatta skottanlagen 

 har endast konvexsidans utvecklats. 



Circaea lutetiana L. — Analogt 

 skottparti som i f/iregående figur. Utlöparen 

 äfvon här utgående från bågens konvexsida. 

 A stjälkens omböjda basaldel sitta interno- 

 dala rötter, hvilka äro insererade å bågens 

 konvexsida. 



andra. Att lokal krökning nedåt medför, att rötterna på i öfrigt horisontala stam- 

 led utbildas särskildt å krökningszonens konvexsida och ofta blifva inskränkta till 

 ifrågavarande ställe, skall ännu tilläggas. 



Circaea-rhizomet erinrar sålunda med afseende på adventivrötternas orientering 

 fullkomligt om horisontala, lokalt krökta stamled af Mentha aquatica. Oaktadt flera 

 af de faktorer, som verka bestämmande vid rotanlagens lokalisation, icke hos de 

 undersökta Cwraen-individen gjort sig gällande med samma likformighet som hos 

 de beskrifna Mentha-mdiWiåeu — framför allt gäller detta beträffande substratets fuk- 



