56 



Otto Gertz 



Matricaria Inodora och kau därför icke yttra mig angående rötternas orien- 

 tering å så beskaffade stamled. 



Bidens cernua L. 



A kraftigt vegeterande individ har jag vid upprepade tillfällen iakttagit, att 

 nedliggande och bågböjda skottaxlar bilda iuternodalrötter i rikhgt antal. Vid 



undersökning af krökta internodier 

 var det påfallande, att deras rötter 

 nära nog konstant befunno sig å 

 den nedåt- och utåtriktade konvex- 

 sidan (fig. 41). 



Det har icke varit mig möjligt 

 att bestämdt afgöra, huruvida det i 

 föreliggande fall varit krökningsmo- 

 mentet i och för sig, soin framkallat 

 Fig. 41. - B«?.»s cer>u<a L. -Inteniodala birötter ^^^^ ensidiga birotbildningen, eller 



utgående från det bågböjda stamledets undersida förhållandet skall tiUskrifvas tyngd- 



(konvexsida). kraften eller den rikligare markfuk- 



tighet, som kommit stammens un- 

 dersida till del. Då det rotproducerande stamledet var nedsänkt i jorden och 

 allsidigt förmörkadt, kunde emellertid verkningar af oliksidig ljustillförsel icke hafva 

 gjort sig gällande. 



Hippuris vulgaris L. 



Sommaren 1906 anställde jag med Hippuris vulgaris följande försök. A några 

 individ afskuros decimeterlånga skottstycken, hvilka planterades i ren sand under 

 vatten och därefter lämnades att utveckla sig submerst i mörkrum. Efter 2 

 veckor hade i kulturen ])ildats talrika, om utlöpare erinrande axillarskott, som vuxit 

 transversalgeotropiskt eller snedt nedåt och i spetsen böjt sig negativt geotro- 

 piskt i bågar uppåt. Från de basala uodi hade dessa å omböjningsstället skjutit 

 adventivrötter, hvilka samthga voro insererade å konvexsidan (undersidan). Efter 

 ytterligare några veckor hade nya utlöpare skjutit fram från de primära axillar- 

 skottens omböjningsställe, så att en snedt nedåtriktad, sympodial axel uppkommit. 

 Från stamledens nodi hade därjämte nya adventivrötter utvuxit, hvilka voro bundna 

 vid skottens konvexbåge. 



Liknande iakttagelser hafva af Goebel beskrifvits å afskurna, submerst odlade 

 Ilippur i s-skoii (X, 185 ff., fig. 92). De nodala adventivrötterna sutto äfven här å 

 skottgenerationernas omböjningsställen. Af Solereder (II) föreligger en analog 

 undersökning öfver abnormt förgrenade, dekapiterade Hippuris-skoit. Både Sole- 

 reder och Goebel hafva fäst uppmärksamheten på den likhet, som de här utväxande 



