Om stamkrökniiigars orienterande inflytande på anläggningen af Ijirötter 



59 



Af GoEBELS figur framgår, att ifrågavarande rötter äro iusererade på hypo- 

 kotylens undersida, om denna är rak, men att de i särskildt kraftig utbildning utgå 

 från konvexsidan af samma parti, om detta är spiralformigt krökt. Äfven å den 

 afbildning, som Barnéoud lämnat af groddplantans hypokotyl, befinna sig rötterna, 

 i enlighet med hvad Wittroce angifvit, å hypokotylens undersida och på hypoko- 

 tylbågens konvexsida (I, 225; pl. 12, figg. 7, 8). Barnéoud uppgifver, att de från 

 ifrågavarande stamleds undersida utvecklade rötterna ofta äro rosenröda till färgen. 



üe groddplantor af Trapa natans, som jag undersökt, voro redan i långt 

 framskriden utveckling och hade längs iiypokotylen täta, kammformiga besättningar 

 af adventivrötter. A samtliga individ visade stamledet kraftig spiralböjning, och 

 rötternas insertionspunkter befunno sig, i öfverensstämmelse med Goebels uppgift, 

 konstant utefter bågarnas konvexsidor. 



De anförda iakttagelserna synas tala för att i rotbildningen från hypokotylen 

 hos Trapa natans föreligger en yttring af utpräglad morphaesthesi, analog med 

 de typiska rötternas. 



Bryophyllum granatum. 



Som undersökningsmaterial tjänade vidare den berömda Bryophyllum, Göthes 

 »Wunderpflanze». Redan tidigare forskares iakttagelser och i senaste tid undersök- 

 ningarna af Wakker, Goebel och Klebs hafva visat, att Bryophyllum calycinum 

 besitter en eminent förmåga att från olika delar af skottsystemet utveckla adventiv- 

 rötter och detta äfven i sådana fall, då växten är fullkomligt intakt. Sålunda 

 framkomma under förhållanden, som äro för reproduktiv verksamhet gynnsamma, 

 t. ex. vid kultur i ångmättad luft, rötter på såväl äldre som yngre bladskifvor. 

 Rotbildningen sätter här in i serraturens inskärningar och med sådan intensitet, 

 att täta rotknippen här frambryta (Küstek, I; Goebel, III, 772; IV, 394 ff . ; VII, 

 228; X, 142 ff.). Därjämte utvecklas rötter i rikligt tal från stammens bladfäst- 

 punkter, ja till och med från dess internodier. Mest påfahande är dock, att adven- 

 tivrötterna kunna skjuta fram äfven från skaften af yngre blad (Klebs, III, 613). 

 Öfver rotbildningen från bladstickhugar har Mathuse (I, 174 anställt detaljerade 

 undersökningar. 



Mina undersökningar öfver växtens rotbildning hafva icke utförts å Bryophyl- 

 lum calycinum. Vid mina studier i Leipzig (1906) stodo emellertid till mitt förfo- 

 gande några äldre individ, tillhörande en annan art af samma släkte, Bryophyllum 

 granatum, som hölls i kultur i trädgårdens växthus. Ehuru jag sålunda icke gjort 

 mina studier öfver växten i fråga å dess naturliga växplats, utan å drifhus- 

 plantor, anföras de i anslutning till mina vid exkursioner gjorda observationer, 

 emedan de iakttagelser, som här beskrifvas, icke framgått ur några målmedvetet 

 anställda experiment. 



De - undersökta Bryophyllnm-måWiåen visade ett ansenligt antal sidoskott, som 

 med bågformig krökning nedåt, uppåt och utåt utgingo från hufvudaxeln. Bågar- 



