60 



Otto Gertz 



nas konvexitet var sålunda på olika sätt orienterad, uppåt, resp. nedåt eller åt 

 sidorna. Samtliga dessa skott hade utvecklat adventivrötter, insererade dels vid 

 bladfästena, dels utefter internodierna. De internodala rötterna sutto oftast grupp- 

 vis, merendels tre och tre, och å samtliga internodier, som voro böjda, befunno 

 de sig â bågens konvexsida. Vid mina undersökningar iakttog jag icke några 

 tydliga verkningar af geotrofiska inflytelser. A de krökta skottpartierna visade, för- 

 utom de internodala, äfven nodalrötterna tendens att utvecklas enbart på konvex- 

 sidan. Fullt raka skott hade i allmänhet endast tvenne biiötter, insererade en och 

 en vid basen af de motsatta bladen. 



Vid mina studier å Leipzigerinstitutet tre år senare (1909) gjorde jag å samma 

 Bryophyllum-nvi ytterligare observationer, hvilka bekräftade mina tidigare iakttagel- 

 ser. Jag drager därför den slutsatsen, att det förhållande, jag beskrifvit, säkerligen 

 icke representerar något undantagsfall, utan en hos Bryophyllum granatum normalt 

 inträdande företeelse. 



En särdeles kraftig omböjning lider stammens öfre del hos Bryophyllum, när 

 den terminala inflorescensen utvecklas. Stamspetsen riktar sig nämligen då rakt 

 nedåt för att i ett senare utvecklingsstadium åter räta ut sig och växa uppåt i 

 stammens förlängning (Goebel, VI). Måhända erhöhe man ett godt undersöknings- 

 material, om stammens öfre del afskars, medan dess spets är omböjd nedåt, fixe- 

 rades med snören eller på annat lämpligt sätt, så att den hindrades att senare räta 

 ut sig, och upphängdes i ångmättad atmosfär. Det skulle vara af icke ringa in- 

 tresse att undersöka, huruvida de här frambrytande rötterna utvecklades å den 

 persisterande bågen och blefve lokaliserade till dess uppåtvända konvexsida, eller om 

 de äfven här komme att förskjutas till bågens flanker eller rent af till dess kon- 

 kava undersida. 



Myosotis palustris (L.) Roth. 



Utmärker sig genom riklig bildning af internodala rötter. På hösten och ofta 

 redan tidigt på sommaren kan man hos denna växt iakttaga, att submersa skott- 

 axlar konstant utveckla adventivrötter från internodierna i hela deras längd. Under 

 det att dessa å orthotropa skott sitta radiärt, äro de å omböjda skottdelar inskränkta 

 till bågarnas konvexsida. Horisontalt växande stammar hafva rötterna i allmänhet 

 insererade längs internodiernas undersida. 



Experimentellt kunna sådana rötter framkallas i rikligt antal å ofvanjordiska 

 skottdelar, om växten odlas under glasklocka i fuktig jord (Goebel, X, 171). 



Lobelia Richardsonii Hort. 



I kruka odlade växthusplantor utbilda långa, nedhängande utlöpare, hvilka på 

 undersidan skjuta rikhga, vid bladfästpunkterna bundna rotknippen, I flera fall 

 har jag därjämte fuimit adventiv rotbildning inträda midt på internodiernas under- 

 sida, om denna del varit krökt med konvexiteten nedåt. 



