62 



Otto Gertz 



En ingående, experimentell undersökning skulle måhända med afseende på 

 flera bland dessa växter ^ leda till samma uppfattning af krökningsmomeutets infly- 

 tande på birotbildningen som hos förut beskrifna växtformer. 



Till ofvan anförda fall af internodal rotbildning kan till slut äfven läggas det 

 af Tbécul upptäckta, senare af Beijebinok (I, 305 ff.) närmare beskrifna förhål- 

 landet, att internodier af Poa nemoralis L. bringas genom inverkan af Mayetiola 

 Poae Boso. (= Cecidomyia Poae) att bilda en tät vegetation af tvåsidigt riktade, ut- 

 efter internodiets ena sida insererade adventivrötter (se Houakd, I, 73, figg. 85, 86; 

 Ross, I, taf. IV, fig. 73). A Ross' af bildning af ceeidiet i fråga finnas mer än 

 tvåhundra adventivrötter intecknade, ocli trots sitt stora antal upptaga dessa endast 

 en del af internodiet. 



Mera utbredd, om ock icke genomgående, är förmågan att bilda internodal- 

 rötter hos vissa tropiska växter, framför allt hos företrädare af rotklättrarnas biolo- 

 giska grupp. Ett typiskt exempel härpå erbjuder redan den i vår flora förekom- 

 mande lianen Hedera Helix L., som klättrar med tillhjälp af adventiva häftrötter, 

 utgående såväl från nodi som från internodierna. Såsom ytterligare exempel kunna 

 ur ScHENCKs arbete anföras Ficus pumila L. (— F. stipulata Thune.) (I, 98), Marc- 

 cjravia Sckimperiana Taub. (1,98; taf. I, fig. 3) och Cerens nydicalus Leick (1,101) 

 och ur Wents arbete t. ex. följande växtformer (Went, I): Pothos aurea Linden, 

 P. nitens Bull., Anthurium digitatumG. Dos., A. 2}seudopodophyUum Schott, Scindap- 

 sus pothoides Miq., (pl. VII), Monstera sp. (pl. VI), Freycinetia Beneftii Mk^., Hepta- 

 pleurum ellipticum Seem., Medinilla radicans Blume (pl. II), TracheJospermum chinense 

 och Psychotria sarmentosa Blume. 



I några fall är det här bevisadt — särskildt gäller detta med afseende på 

 Hedera Helix —, att rotbildningen sätter in uteslutande på den icke belysta sidan, 

 i det att direkt belysning undertrycker anläggningen af rötter på ljussidan (Sachs, 

 IX, 1036 ff.; ScHENCK, I, 92 ff . ; Bruhn, I, 100 ff.). 



Betrâfïande krökta skottaxlars rotbildning hos Hedera Helix har jag icke ut- 

 fört några undersökningar. Ett af Leitgeb (I, 357) anstäldt dylikt försök gaf föl- 

 jande resultat. ». . . an stark gekrümmten Stellen waren sie (die Wurzeln) nicht 

 auf die Stelle unter der Blattbasis beschränkt, indem sie sich in der stärksten 

 Krümmung an der concaven und convexen Seite in grosser Anzahl entwickelten, 

 wozu vielleicht wesentlich der durch die Krümmung entstandene Reiz mag beibetra- 

 gen haben.» Bbuhn (I, 109), som haft uppmärksamheten fäst på denna punkt, 

 har emellertid icke kunnat bekräfta J^eitgebs uppgift. I fuktig atmosfär är ut- 

 vecklingen af luftrötter särskildt stark, och dessa sammanväxa därvid ofta med hvar- 

 andra till kompakta, skäggformiga massor (Franke, I, 320). 



när det blottläggas och exponeras för ljus. Ytterligare uppgifter om rötters anthocyanfärgning 

 har jag lämnat i min afhandling öfver anthocyan (Gertz, I, p. XXIV ff.). 



' Sachs (VI, 914) anför en uppgift af Duchartre, enligt hvilken rötter iakttagits i fuktig 

 luft utgå frän stammar ofvan jord hos Hortensia och Veronica Lindleyana. Om rötterna i fråga 

 varit nodala eller internodala, namnes emellertid intet. 



