Om atanikrökningars orienterande iiiHytande på anläggningen af birötter 



über den Topfrand herunter, so maclit er zunächst Wurzehi auf der dem Topfe 

 zugekehrten (schwächer beleuc}iteten) Seite. Krümmt er sich dann aufwärts, so 

 treten die Wurzehi auf der Konvexseite auf, obwohl diese nicht nach dem Topfe 

 zugekehrt ist.» (Goebel, X, 225, anm.). 



På samma sätt förhåller sig enligt de iakttagelser, jag själf anställt, den i 

 växthus allmänt odlade Fittonia Verschaffeltii E. Coem. Dess horisontala eller 

 mer eller mindre nedhängande skottaxlar böja sig genom en energisk, vid bladfä- 

 stena lokaliserad, geotropisk krökning uppåt. På omböjningsstället träffas allmänt 

 adventivrötter, hvilka sitta, förutom vid i:odus, insererade utefter ett längre stycke 

 af angränsande internodier. Samtliga dessa rötter utgå från bågens nedåtvända 

 konvexsida. 



Ett med de anförda Achimenes och Fittonia analogt fall eibjuder Lohclia 

 Hichardaonii, som jag beskrifvit i det föregående. 



Achyranthes Verschaffeltii Lem. 



Bücher omnämner (I, 339, anm.) i förbigående och utan närmare kommen- 

 tering följande iakttagelse. Ett skott af Achyranthes Verschafeltii böjdes tvenne 

 gånger rätvinkligt på det sätt, att konkaviteten af den basala och konvexiteten af 

 den öfre bågen var riktad nedåt. Vid bägge omböjningsställena uppträdde adven- 

 tivrötter, hvilka voro insererade å konkavsidan af den basala bågen och på kon- 

 vexsidan af den öfre. I detta försök hade rötterna sålunda lokaliserats oberoende 

 af moderorganets krökning, i det att samtliga befunno sig på den nedåtvända 

 sidan, uppenbarhgen under inflytande af tjaigdkraften. Krökningen hade dock så 

 till vida verkat orienterande, att rötterna voro inskränkta till stammens krökniugszoner. 



Artemisia vulgaris L. 



Bildar enligt Dauphiné (I, 323, 324; tigg. 1, 3) internodala adventivrötter å 

 rhizomets utlöpare. Där den underjordiska skottaxeln med geotropisk uppåtböjning 

 öfvergår i luftstammen, sitta nämligen rötterna lokaliserade å den nedåtvända 

 konvexsidan. 



Tanacetum vulgare L. 



Horisontala rhizomutlöpare bilda enligt Dauphiné (I, 350; fig. 29) internodala 

 adventivrötter på det ställe, där de under skarp bågböjning fortsätta i ofvanjords- 

 skotten. Rötterna äro bundna vid ifrågavarande båges konvexa undersida. 



På samma sätt synas internodalrötteraa vara insererade hos Achillea Millefolium 

 L. (Dauphiné, I, 353; fig. 31). Själf har jag hos denna art funnit dylika rötter 

 helt allmänt uppträda å långsträckta, underjordiska rhizomutlöpare. Samma, vid 

 internodier bundna insertion visa för öfrigt också birötterna å stjälkens basalled hos 

 Achillea Ftarmica L., när den utbreder sitt rotsystem submerst. 



