70 



Otto Gertz, 



Lathy rus silvestris L. 



Internodala adventivrötter å o m böjningsstället från rbizom till luftstam. In- 

 sertionen å konvexbågens undersida (Dauphiné, I, 325, 326; figg. 4, 5). 



Oaktadt flera bland de fall, jag senast omnämnt, torde vara i behof af en 

 experimentell, kritisk undersökning, synas de dock i allmänbet tala till förmån för 

 den uppfattning, som mina egna iakttagelser sökt närmare grunda, nämligen att 

 adventivrötternas anläggning å bågböjda stammar är, liksom förgreningen af rotsy- 

 stemet, underkastad inflytandet af moderorganets morpbaesthesi. Att denna faktor 

 icke gör sig så rent gällande hos stammar som med afseende på rötter, utgör en 

 andra punkt, bvilken väl barmonierar med de slutsatser, jag kunnat draga ur mina 

 experimentella undersökningar ocb i det föregående sammanfattat å sidan 39. 



Det följande kapitlet af mina undersökningar bar ägnats åt frågan, buruvida 

 stammars bågböjning ulöfvar något orienterande inflytande på lokali sationen af 

 s k ottanlag eller verkar modifierande på utvecklingen af redan befintliga knoppar. 

 Experimentellt bar jag endast ytbgt behandlat denna fråga, men i litteraturen före- 

 ligga härom flera uppgifter af såväl tidigare som senare forskare. Då dessa nära 

 beröra det föreliggande temat, hafva de i det följande sammanställts. 



Ett antal forskare, bland bvilka Irmiscfi, Braun, Beijerinck, Küster (I), 

 GoEBEL (IV, X), Burns ocb Hedden äro att nännia såsom de förnämsta namnen, 

 hafva närmare undersökt den anmärkningsvärda knoppregeneration, som gör sig gäl- 

 lande hos groddplantor af vissa växtformer ocb som yttrar sig däruti, att de bilda 

 adventivskott under kotyledonernas fästpunkt å hjärtbladsstammen. I afsikt att 

 undersöka, om anläggningen af sådana s. k bypokotyledonarskott visar öfverensstäm- 

 melse med Nolls iakttagelser öfver krökta rötters sidorotbildning, anställde jag föl- 

 jande försök. 



Anagallis coerulea Schreb. 



A unga, omkring '/2 dm. långa groddplantor, som uppdragits i kruka, af klipp- 

 tes hjärtblad ocb stamspets. Krukan lades därefter horisontalt, bvarvid hjärtblads- 

 stammen utförde en geotropisk, till den tillväxande zonen (omkring 1 cm. under 

 snittytan) lokaliserad uppåtkrökning. På detta sätt uppstod å ifrågavarande ställe 

 en skarp, knäformig omböjning af hypokotylen. När krökningen efter några dygn 

 stabiliserats, ställdes groddplantorna åter i sitt ursprungliga läge. Efter ytterhgare 

 en vecka hade flera bland de dekapiterade groddplantorna utvecklat hypokotylskott, 

 bvilka voro bundna vid krökningsstället och insererade på konvexsidan af ifråga- 

 varande parti. 



