Om Btnmkiökningais orienterande inflytande på anläggningen af tiirötter 



81 



Bûchers resultat framgiugo vid uudersökningar, som till största deleu utförts 

 å orthotropa skott. En ytterligare behandliug har detta tema erhållit geuom Neü- 

 BERT, som ställde som sin uppgift att undersöka, huruvida äfven bladskaft, såsom 

 redan Elfvings iakttagelser (II) gjort sannolikt, vid mekanisk krökning eller vid 

 geotropisk Induktion visa analoga, i anatomiska förhållanden grundade yttringar af 

 kröknings- och tyngdkraftsretning. Därjämte utvidgade Neubert Bûchers iaktta- 

 gelser geuom att undersöka det inflytande, som en intermitterande krökningsretning 

 af de antagonistiska sidorna kunde utöfva å parallellotropa stamorgan. 



Hvad angår tjocklekstillväxten hos äldre stammar och grenar, som blifvit om- 

 böjda, och särskildt vedkroppeus epi- eller hyponastiska utveckling å de korrespon- 

 derande konvex- och konkavsidorna, har vår kännedom om dessa frågor befordrats 

 särskildt genom undersökningar af Ursprung (III). 1 det citerade arbetet har Ur- 

 sprung utförligt sammanställt alla tidigare, i litteraturen föreliggande iakttagelser, 

 som mer eller mindre nära beröra de antydda förhållandena. 



En annan utgångspunkt för samma frågeställning var gifven genom det af 

 Knt påvisade faktum, att celldelningen vid spänning ofta dirigeras i bestämd rikt- 

 ning. Kny begagnade vid sina undersökningar väfnadslameller ur Solanum tuberosum- 

 knölar. Det visade sig, att i de försök, där ytcellerna blifvit genom böjning eller 

 på anuat sätt sträckta under stark spänning, antiklina cellväggar hade rikligt bildats 

 samt att dessa sträfva att inställa sig i tryckriktningen och vinkelrätt mot dragspän- 

 ningens riktning (Knt, I, 381; IV, 96; Giesenhagen, I, 46 ff.). 



Slutligen hafva Kellek, Schlicke, Massart (II), Kny (II, VI), Karzel (I) och 

 Ursprung (I, II) jämte flera andra forskare närmare undersökt den olika utbildning, 

 som vät'nader qvantitativt och qvalitativt antaga å horisontala rot- och stamdelar. 



Frågan bhr nu, huruvida den konvexsidiga rotbildningen hos krökta moder- 

 organ ' kan bringas i orsaksförhållande till dessa af Bücher, Neubert, Ursprung 

 och andra fastställda anatomiska förhållanden och vidare, om så är fallet, 

 huruvida denna analogi kan sträckas dithän, att äfven här antagonistiska spän- 



blommorna alltjämt blifva nedåtriktade, uppstår å den omböjda zonen en kraftig, svulstliknande 

 förtjockning. 



' Noll har själf hänvisat till ett undantag från regeln, att sidorötterna konstant bildas å 

 böjda moderrötters konvexsida. I cn af sina sista afhandlingar (IV) beskrifver Noll dikotyla 

 växters s. k. adventiva rotsystem, hvarmed han betecknar sidorötter, som förhålla sig afvikande 

 från de normala rötterna, bland annat därigenom, att de icke såsom vanliga rotförgreningar uppstå 

 i akropetal följd samt iitt de hafva länge persisterande rotbår, så att flera fot långa, rothårbä- 

 rande zoner hos ifrågavarande rötter icke äro en sällsyntliet. Dessa adventiva sidorötter, hvilka 

 Noll iakttagit hos Helianthus, Ricinus, Cannabis och Cucurbita, uppstå, om moderroten är 

 böjd, i allmänhet på dess konvexa sida. I ett fall framkom emellertid en sådan från konkav- 

 sidan af en skarpt krökt moderrct. Noll tillägger med afseende på detta fall (IV, 56): >0b 

 das öfter vorkommt, ob also auch hierin die Adventivwurzeln von den regelrecht entstandenen 

 in bemerkenswerter Weise abweichen, das muss auf Grund eines umfangreicheren Beobachtungs- 

 materials erst festgestellt werden.» 



Lunds Uiiive.sitels Årsskrift. N. ¥. Md. 2. Bd lu. 11 



