84 



Otto Gertz 



spändes och roten utsattes för dragspänning med en i de olika försöken något 

 varierande kraft. 



Vid försök med mesokotyler af Zea Mays var försöksanordningen analog, men 

 snöret fästes här tydligen vid skottspetsen. För hypokotylen af Cucurbita Pepo och 

 epikotyleu af Phaseolus vulgaris var en modifikation af metodiken nödvändig, för 

 hvilken jag i det följande kommer att redogöra i samband med beskrifningeu af 

 försöksresultaten. 



Zea Mays L. 



Efter dekapitering spändes hufvudroten med en kraft af 35 gram. Liksom i 

 glasrörsförsöken utvecklades sidorötter hufvudsakligen från dess undersida. Vid de 

 analoga längdspänningsförsök, som jag anställde med mesokotyler af unga, från 

 rotsystem befriade Zea-groddplantor, och vid hvilka spänningen skedde med en 

 kraft af 65 gram, visade det sig efter 3 à 4 dygn, att de adventivi'ötter, som ut- 

 vecklats, i samtliga fall utgingo från mesokotylens undersida. 



Pisum sativum L. 



Vid spänning af dekapiterade hufvudrötter med 35 grams vikt frauibröto sido- 

 rötterna på dessas undersida och flanker; blott få utgingo från ofvansidan. I en 

 försöksserie med tre lika långt avancerade groddplantor hade hvarje rot efter några 

 dygn utbildat 4 sidorötter, af hvilka två voro insererade på dess undersida, de två 

 andra å flankerna. 



Som jag redan på annat ställe anmärkt (V, yi), äro försöksresultaten med 

 Pisum sativum-vöttev osäkra, emedan sidorötterna här normalt bildas utefter trenne 

 orthosticher till följd af centralcylinderns triarka byggnad. Vid sådan orientering 

 ger deras ställningsförhållande lätt anledning till felslut, i det att raoderroten kan 

 visa en ringa torsion, som lätt undandrager sig uppmärksamheten, särskildt när 

 afståndet mellan sidorötternas insertionspunkter är något större, såsom just i de 

 beskrifna försöken var faflet. 



Cucurbita Pepo L. 



Hos Cucurbita Pepo undersöktes rotbildningen å det hypokotyla stamledet. A 

 ett antal groddplantor exstirperades hufvudroten, hypokotylens basaldel ingipsades 

 och försöksväxterna planterades djupt i krukor med fin, siktad jord. Krukorna 

 lades horisontalt, och genom ett snöre, fäst medelst Ball's slinga vid hjärtbladens 

 insertionspunkt, utsattes hypokotylen för längdspänning med en kraft af 135 gram. 

 Efter 14 dagar hade talrika adventivrötter utvecklats, hvilka i öfvervägande antal 

 utgingo från hypokotylens undersida. På det ingipsade partiet fun nos därjämte 

 intraparenkymatiska rötter i mängd. Ingipsningen var i dessa försök nödvändig, 



