Om stamkrökningiirs orienteramle inflytande på anläggningen af birötter 



85 



dels emedan växten därigenom förankrades i substratet, dels emedan rotbildningen 

 under dessa förhållanden utsträcktes utefter en längre zon å hypokotyleu, hvars 

 rötter eljest synas till större delen utvecklas från den basala snittytan (se p. 9 

 i det föregående). 



Vicia Faba L. 



I mina försök med denna växt utsattes det ofvan kotyledonerna befintliga epi- 

 kotyla stamledet för längdspänning. Metodiken var densamma som i föregående 

 försök, och äfven här blef resultatet, att birötter hufvudsakligen utvecklades från 

 epikotylens undersida. Blott nära det ställe, där hufvudroten afskurits, kommo 

 dessa rötter mera allsidigt. A den ingipsade delen iakttogos intraparenkymatiska 

 rötter. 



Mina försök öfver klufna rötters sidorotbildning har jag redan beskrifvit vid 

 redogörelsen för mina experiment öfyer rötters morphaesthesi (V, 27 ff.). Ur dessa 

 försök har framgått, att yttringarna af morphaesthesi i allmänhet upphäfvas, när 

 moderroten klyfves. Blott om rotskänklarna erfara särdeles skarp omböjniug, loka- 

 liseras sidorotaulagen äfven här till konvexsidan och koncentreras till krökningszonen. 



Jag har likaledes i den publicerade delen af mina undersökningar beskrifvit 

 de försök, som jag anställt med radialt sammanpressade, böjda rötter (V, 41 ff.), 

 och där framhållit, att morphaesthesi gör sig hos sådana rötter fortfarande gäl- 

 lande. De nämnda försöken, hvilka hufvudsakligen utförts med rötter af Lupinus albus, 

 upprepade jag med mesokotyler af Zea Mays. Ifrågavarande stamled kröktes 

 bågformigt och inpassades mellan tvenne glasplattor, som genom kautschukkläm- 

 mare sammantrycktes kring dem. På grund af det vinkelrätt mot krökningsradien 

 verkande trycket antogo växtdelarna en mer eller mindre fascierad habitus. Det 

 visade sig, att äfven i försöken med Zprt-mesokotyler rotanlagens ensidiga an- 

 läggning å mesokotylen icke blef under de gifna betingelserna upphäfd. 



Tala nu de anförda iakttagelserna för eller emot ett samband uiellan yttringarna 

 af morphaesthesi och de anatomiska förhållanden, som Bücher och Neübert hafva 

 påvisat? För att erhålla svar på frågan betrakta vi först rotbildningen å stam- 

 delar oclr lämna inledningsvis efter Pfeffer och Bücher en refererande framställ- 

 ning af spänningsförhållandena, sådana de yttra sig hos radiära stamorgan i hori- 

 sontalt tvångsläge och vid mekanisk eller tropistisk krökning. 



I ett tillväxande, orthotropt skott råda, såsom redan Kraus (I; Sachs, V, 

 123 ff . ; Pfeffer, V, 69) närmare utredt, spänningar mellan internodiernas ohka 

 väfnadssystem. Epidermis befinner sig sålunda i negativ (drag-)spänning, barken 

 jämte vedkroppen i svagt negativ spänning eller i indifferent tillstånd, medan mär- 

 gen åter är starkt positivt spänd (tryckspänning). 



