88 



Otto Gerts 



läugdsnitt genom en krökt rot, framträder framför allt cellernas olika vidd pä krök- 

 ningsställets konvexa och konkava sida. Mest utpräglad är denna skillnad i epi- 

 dermis och i barkparenkymets yttersta cellskikt och tydligare markerad, ju kortare 

 radie krökningsbågen har. Jämföras cellernas storlek på konvex- och konkavsidau, 

 finner man, att konvexsidans hafva icke blott i längd, utan äfven i de två andra 

 dimensionerna utsträckts vida öfver det normala måttet, medan konkavsidans celler äro 

 sammantryckta och i alla riktniugar mindre än normalt. De beskrifna iakttagelserna 

 illustreras genom några i Ciesielskis arbete anförda exakta mätningar (I, 19). 



Mera genomförda undersökningar öfver detta tema hafva anställts af Mac 

 DouGAL. Ciesielskis, Sachs' (VI, 854 ff.) och Nolls iakttagelser hafva af Mac 

 DouGAL underkastats en kritisk granskning samt i viktiga punkter korrigerats och 

 fullständigats. Mac Doug als undersökningar af se emellertid endast det första stadiet 

 af de anatomiska förändringar, som träffa de antagonistiska konvex- och konkav- 

 sidorna af en krökt rot. Det visade sig, att vid krökuing sträckas de inre, på kon- 

 vexsidau belägna kortikalcellerna aktivt och att täujbarheten hos dessas membraner 

 stiger, utan att elasticiteten i samma grad förstoras, hvarför ifrågavarande cellväg- 

 gar blifva tunnare. På konkavsidan åter komprimeras cellerna positivt och deras 

 väggar blifva kortare och tjockare (Mac Doügal, I, 334 ff . ; 364). 



Enligt undersökningar af Knt (IV, 80) visa mekaniskt böjda rötter af Vicia 

 Faha en starkt excentrisk ceutralcylinder samt på konvexsidan omfångsrikare och i 

 radial riktning talrikare barkceller. Särskildt på mediana längdsnitt genom krökta 

 rötter framträder tydligt, att konvexsidans barkceller äro i longitudinal riktning 

 förhållandevis längre än konkavsidans. Rötter, som fått spontant kröka sig, visa 

 enligt Kny i hufvudsak samma anatomiska förhållanden som mekaniskt böjda rötter. 



Ukspkung (III) har lämnat en omfattande och med afseende på litteraturupp- 

 gifter särdeles fullständig utredning af krökta rötters kambiala tjocklekstillväxt. De 

 iakttagelser, som anföras i Urspeungs arbete, hafva emellertid gjorts uteslutande 

 på rötter af Picea excelsa Link och Fagus silvatica L. Blott några få uppgifter 

 hänföra sig till Pinus silvestris L., Prunus avium L. samt Salix- och Tilia arter. 

 Genomgående visade de undersökta rötterna det anmärkningsvärda förhållandet, att 

 den starkare tjocklekstillväxten sätter in på krökningsbågens konkava sida, hvilken 

 når en sådan befordran, att roten blir å ifrågavarande ställe kraftigt excentrisk. 



I skenbar motsats till dessa iakttagelser stå Preins undersökningar öfver häm- 

 mande mekaniska inflytelsers verkan på rötter. Prein (I, 27, fig. 2) utsatte unga 

 hufvudrötter af Raphanus sativus L. för kraftig transpiration, så att de delvis 

 förlorade turgoru, omböjde dem därefter i en knut och lät dem sedan i vat- 

 ten återtaga sin turgor, hvarefter de planterades i jord. Till följd af tvångs- 

 läget erfor rötternas tjocklekstillväxt en kraftig hämning i radial riktning, så 

 att den blef starkt ensidig. Särskildt på de kraftigaste krökningsställeua, där 

 yttringarna af denna tillväxthämning voro mest framträdande, fann Prein den 

 kambiala verksamheten fullständigt inställd å konkavsidan, medan på den mot- 

 satta flanken alltjämt skedde ny väfnadsbildning. Att dessa fakta icke stå 



