90 



Otto Gertz 



sontalt tvångsläge eller utsättas för mekanisk och tropistisk omböjning. I samband 

 härmed behandlas frågan, huruvida yttringarna af morpliaesthesi kunna hos rötter 

 anses vara framkallade genom kamptotrofiska förhållanden. För detta sista spörsmål 

 läggas samma synpunkter till grund som ofvan skett med afseende på stamorgan. 



A en lodrätt ställd rot befinner sig, i motsats till förhållandet i ett skott, till- 

 växtzonens centralcylinder under negativ (drag-)spänning, barken under positiv 

 (tryck-)spänning. Om roten krökes, ändras förhållandet på olika sätt. En vågrätt 

 lagd, tillväxande primärrot sträfvar att genom positivt geotropisk krökning böja sig 

 ned mot det geotropiska jämviktsläget. Förhindras rörelsen, därigenom att roten 

 utsättes för längdspänning och på detta sätt bringas att intaga ett horisontalt tvångs- 

 läge, ändras förhållandet, så att spänningen mellan bark och centralcylinder för- 

 stärkes på rotens öfversida och minskas på dess undersida. Detsamma hlir i det 

 stora hela fallet, om det horisontala tvångsläget uppkommer därigenom att roten 

 växer genom vågräta glasrör. 



Vid symmetrisk längdklyfning upphäfvas de i den intakta roten rådande 

 spänningarna mellan bark och centralcylinder. 



Vid tropistisk krökuing blir spänningen mellan rotens bark och centraleylinder 

 förstärkt på konvexsidan, förminskad på konkavsidan. A den förra kommer bar- 

 ken att stå under kraftigare positiv (tryck-)spänning. 



Är krökningen åter af rent mekanisk natur, verkar den, till skillnad från för- 

 hållandet vid tropistisk krökning, den förändring af rotens normala spänningstill- 

 stånd, att på konvexsidan barkens positiva spänning upphäfves eller antager negativ 

 karaktär. Konkavsidau erfar däremot en väsentlig höjning af det positiva spän- 

 ningstillståndet. Centralcylinderns negativa spänning förstärkes å den förstnämnda 

 sidan, upphäfves å den senare eller öfvergår här i positiv. 



Vid mekanisk krökning af längdklufna rötter inträder å konvexsidan drag- 

 spänning, vare sig vid omböjningen centralcylinder eller bark representerar bågens 

 konvexitet. A konkavsidan råder tryckspänning. 



[De uppgifter, jag ofvan meddelat om rotens spänningsförhållanden, stödja 

 sig i väsentliga punkter pä undersökningar af Sachs (VI, 828 ff.), Pollock (I, 48), 

 Mac Doügal (I, 318) och Nordhauskn (II, 622 ff.)]. 



Som jag antydt i det föregående, synas inga med stammars förhållande fullt 

 likvärdiga, anatomiska differenser komma till uttryck hos rötter, som böjas mekaniskt 

 eller hållas i horisontalt tvångsläge. Tydliga yttringar af kampto- och geotrofism 

 äro nämligen här icke kända. 



Ur min redogörelse för krökta rötters sidorotbildning (Gektz, V) har framgått, 

 att sidorotanlageu uppstå med samma regelmässighet å bågars konvexsida, om 

 krökningen är mekanisk eller tropistisk och om bågen är vänd uppåt, nedåt eller 

 åt sidorna. Vore sidorötternas insertion å konvexsidan att tillskrifva antagonistiska 

 spänningar i moderroten, borde man vänta, att resultaten icke utfölle fullt öfver- 

 ensstämmande vid mekanisk och vid tropistisk krökning, emedan förhållandena å 

 konvex- och konkavsidorua då icke äro identiska med afseende på den kraftigaste 



