Om stamkröktiingars orienterande inHytaiide på anläggningen af birötter 



97 



LopRTORE (III) ser ett med rötters morphaesthesi i viss män analogt förhål- 

 lande i den s. k. antitropiska sidorotbildningen hos bandrötter. Under det att 

 normala, radiärt byggda hufvudrötter hafva homotropa eller allsidigt riktade sido- 

 rötter, visa rötter med tillplattad, fascierad habitus antitropi, det vill säga en ut- 

 präglad tendens att förlägga sidorötterna till smalsidorna eller rottvärsnittets bägge 

 poler. En dylik, polär sidorotbilduing fann Lopriore vara hos bandrötter genom- 

 gående, för så vidt icke dessa voro å bredsidorna longitudinalt eller transversalt 

 krökta, i hvilka fall nämhgen sidorötterna förskötos till bågens konvexsida. Den 

 polära sidorotbildningen synes enligt Lopriore utgöra ett särskildt fall af exotropi 

 och sannolikt liksom denna betingas af spänningsdifferenser hos de antagonistiska 

 sidorna (ytter- och innerflank, bred- och snjalsidor). 



En motsvarighet till bandrötters förgreningssätt finner Goebel (XI, 429) i 

 skottbildningen hos Opuntia-avter med plattade skottaxlar, de s. k. Pkdy-Oimntiœ. 

 Skottets förgrening sker nämligen normalt hos dessa från smalsidorna. Tänka vi 

 oss, tillägger Goebel, att Oimntia-&\ioiiQis tillplattning kommer till stånd rent meka- 

 niskt genom tryck från tvenne sidor (hvilket dock i själfva verket icke är fallet), 

 så skulle på de sammanpressade sidorna råda tryckspänning, på de fria kanterna 

 dragspänning. De senare skulle sålunda hos krökta rötter motsvara konvexsidorna. 

 Goebels antagande torde i alla händelser förtjäna beaktande. 



Redan Sachs (VIII, 1211) har påpekat, att abnorm förgrening stundom sker 

 från Opww^/rt-skottens bredsidor, och Goebel (XI, 479) anför ytterligare iakttagelser 

 i samma riktning. I Sachs' försök visade sålunda en Ojnintia skottbildning från 

 ofvansidan af en bågböjd stam. Goebel, som iakttog ett liknande förhållande 

 hos oliksidigt belysta Oinmtia 'skoiï, ser i denna abnorma skottbildning en yttring af 

 positiv fototrofism. Redan en bhck på den figur, Sachs meddelat (VIII, fig. 123), 

 väcker emellertid misstanken, att skottbildningen måhända också stått under infly- 

 tande af moderstammens krökning, i det att åtminstone två af de nybildade skotten 

 sitta enligt figuren insererade å bågens konvexsida. Afven Goebel synes i före- 

 liggande fall tillmäta krökningsmomentet en viss betydelse för sidoskottens orien- 

 tering â bredsidorna. Han yttrar näuihgen (XI, 429): »Ebenso kann wahrscheinlich 

 durch Biegung eines Flachsprosses auf der Konvexseite Bildung von Seitensprossen 

 auf der Fläche bedingt werden.» Hos bandformiga Opmitia-s'koii skulle vi i sådant 

 fall finna ännu en parallell till baudrötters förgreningssätt. Som ofvan nämnts, 

 sker bandrötternas förgrening från bredsidan, endast om dessa visa krökning, 

 och sidorötterna uppträda därvid å bågens konvexsida. 



Neger vill se ett parallellfall till rötters morphaesthesi i ett egendomligt för- 

 hållande, som han iakttagit hos Stellaria nemorum L. De basala bladen fungera 

 här, liksom hos Geranium Bohertianum L., som ett slags styltrötter för ofvanjords- 

 skottet. Bringas skottaxeln under inflytande af gravitationen att ändra riktning, 

 så att den kommer att ligga horisontalt eller snedt, utlöses å densamma en geotro- 

 pisk, vid nodus lokaliserad uppåtkrökning, och på konvexsidan af axelns omböj- 

 ningsställe inträder därvid till följd af oliksidig tillväxt vid skaftets bas krökning 



Lunds Universitets Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 10. lo 



