98 



Otto Gertz 



af ett eller flera blad nedåt. Neger tillägger härom vidare (I, 376 ff.): »Dass 

 gerade die uach aussen gewendeten Blätter — also diejenigen, welche überhaupt 

 nur in Betracht kommen um als Stützorgane zu dienen — diese Krümmung aus- 

 führen, seheint mir ein schönes Beispiel zu sein für das Empflndungsvermögen der 

 Pflanze für Form und Lage ihrer Organe, eine Eigenschaft, für welche Noll die 

 Bezeichnung 'Morphaesthesie' eingeführt hat, und kann wohl mit der bekannten 

 Erscheinung der Entstehung von Seitenwurzeln an der Konvexseite gekrümmter 

 Hauptwnrzeln verglichen werden.» 



Afven Köhler (II, 39) fattar begreppet niorphaesthesi vidsträcktare än som i 

 allmänhet är fallet. Han räknar sålunda som en yttring däraf det förhållandet, 

 att vid lateral sammanpressning af rötter rothårsbildningen uteblir å deras kompri- 

 merade ytor. 



Härmed har jag fört min undersökning till slut. Liksom flera i detta arbete 

 anförda litteraturuppgifter beröra de iakttagelser, jag anställt öfver morphaesthesi- 

 problemet och här publicerat, regenerationsföreteelser i allmänhet och deras beroende 

 af ortsbestämmande, yttre och inre faktorer. Bland sådana, till sina yttringar när- 

 mare studerade faktorer, som ingripa orienterande vid rotanlagens lokalisation och 

 såsom gestaltningsdominanter verka bestämmande på rotsystemets arkitektonik, skola 

 med några ord beröras polaritet, tyngdkraft, ljus, fuktighet, luft och korrelation. 



Med det af Vöchting (I— III) införda begreppet polaritet plägar man be- 

 teckna företeelser, hvilka mest påfallande yttra sig däruti, att skottbildningen befor- 

 dras vid skottsticklingars apikala pol och rotbildningen vid deras basala, under det 

 att förhållandet är å rotsticklingar omvändt; hos blad uppträder i typiska fall öfver 

 hufvud ingen polaritet, utan såväl rötter som skott bildas vid basaländan (Goebel, 

 VII, 232). De högre växternas polaritetsförhållanden ha vunnit en utförlig och 

 mångsidig behandling genom undersökningar af Vöchting (I— IV), Sachs, Noll, 

 Winkler, Kny, Strasburger, Berthold, Rosenvinge, Klebs, Portheim, Freund, 

 Ursprung, Doposcheg-Uhlår, Goebel och Mc Callum. Jag kan här icke ingå på 

 frågans nuvarande läge genom ett vidlyftigt och uttömmande referat, och detta 

 torde icke heller vara nödvändigt, då t. ex. Pfeffer, Vöchting och Goebel i sina 

 arbeten lämnat en refererande litteratursammanställniug af de viktigaste undersök- 

 garua å området. Den egentliga stridspunkten, som olika forskare sökt lösa i olika 

 riktning, består i spörsmålet, huruvida polariteten är en hos växtdelar inneboende 

 och ärftligt fixerad egenskap eller om den är inducerad af yttre faktorer och sålunda 

 omväudbar. För diskussionen af föreliggande problem ha, jämte andra argument, 

 varit i flera fall afgörande de till polaritet hänförda regenerationsföreteelser, som 

 komma till uttryck vid kallusbildning (Küster, Tittman, Simon). 



