16 



Victor Berglund 



siktsmuskulaturen sâ småningom förändrats och utdifferentierats under utvecklingens 

 gäng till den för nutida kulturmänniskan karaktäristiska. Den sannolikt äldsta un- 

 dersökningen af hithörande förhållande äga vi i Soemmerrings arbete (1785), »Über 

 die körperliche Verschiedenheit des Negers vom Europäer». Andra meddelanden 

 och beskrifningar finna vi hos Murie (1867), Turner (1879, 1880), Bryce (1897), 

 vidare hos Testut (1884) och Le Double (1897). Först på senare tider hafva ana- 

 tomerna emellertid, såväl utom som inom Europa, börjat sysselsätta sig med dessa 

 studier. Chudzinsky har gjort omfattande undersökningar på negrer och en del an- 

 dra raser (1896) och har redan 1873 framkommit med ett arbete på detta om- 

 råde. Popowsky har gjort iakttagelser på en ashantineger och därvid funnit, att 

 ansiktsmuskulaturen bland annat utmärker sig för mindre tendens till uppdelning, 

 särskildt i de muskelpartier, som äro belägna mellan ögat och munnen. Papua- 

 negrerna hafva i detta hänseende varit föremål för ingående studier. Så har För- 

 ster (1903 & 1904), Steffens och Körner (1910) och Eugen Fischer (1905) undersökt 

 muskelbyggnaden på hufvudet hos dessa öinnevånare, såväl barn som vuxna, och 

 konstaterat vissa från européer afvikande egendomhgheter, företrädesvis beträffande 

 platysma som tyckes vara mindre utdifferentierad från närliggande muskulatur 

 och äga mindre utveckhng; pann- och nackmusklerna äro däremot starkare ■ ut- 

 vecklade än hos européer, likaså muskulaturen omkring ögat och munnen. Syn- 

 nerligen starkt framträder skillnaden i tjocklek i fråga om orbicularis oris, som hos 

 papuafolket är vida kraftigare än hos européerna. Birkner har gjort ingående och 

 synnerligen noggranna undersökningar på ansiktsmuskulaturen hos kineser (1904 & 

 1905) och visat, att hos dessa muskulaturen i allmänhet är vida kraftigare utveck- 

 lad och äger mindre uppdelning i stråk än hos européer. 



En god del egenheter och afvikelser från förhållandena hos euro[)eer erbjuder 

 ansiktsmuskulaturen hos Hereroerna, hvilka varit föremål för undersökningar af v. 

 Eggeling (1909); så t. ex. visar platysma en ganska afsevärd utveckling af nack- 

 partierna, under det sidopartierna äro mindre utpräglade. Oronrausklerna, särskildt 

 de främre och öfre, visa äfven en stark utveckling, likaså pann- och nackmusklerna. 

 Muskulaturen mellan ögat och munnen är föga uppdelad, och särskildt kraftiga äro 

 musculi masseter och temporalis. 



Undersökningar af ifrågavarande slag synas emellertid ännu ej tillräckligt om- 

 fattande, för att man skall kunna draga några absolut tillförlitliga slutsatser eller 

 fastslå några bestämda fakta. Materialet har många gånger varit alltför knapp- 

 händigt, och en stor del karaktäristika, som till synes äro utmärkande för ett visst 

 folkslag med annat lefnadssätt, hafva ofta påträffats hos européer. Rasegendomlig- 

 heter kunna kanske komma att i någon mån reduceras, i samma grad som studie- 

 materialet vidgas och uppmärksamheten inriktas på dessa specialsaker, och om man 

 enar sig om samma undersökningsmetoder. Naturligtvis spelar den omständigheten 

 in, att skilda forskare, oberoende af hvarandra, kommit till samma resultat be- 

 träffande en del detaljegenheter vid sina undersökningar, en ganska stor roll, men 

 ännu sakna vi tillräckligt statistiskt material på variationer och anomalier i fråga 



