Studier öfver ansiktsprofilens förhållande till kraniejirofilen 



17 



om ansiktsmuskulaturen hos européer för att helt kunna bedöma värdet af under- 

 sökningarna på främmande raser. Det är ej uteslutet, att, under fortsättningen af 

 dessa undersökningar på lämpligt material och med ytterst noggrann, enahanda och 

 drifven teknik, en del mera konstanta rasegendomligheter beträffande ansiktsmusku- 

 laturen skola kunna framläggas och blifva af värde i den rasautropologiska forsk- 

 ningen. Arbeten af Popowsky (1897), H. Virchow (1908), Austoni (1908) och Blunt- 

 schli (1909) gifva redan nu ett stöd för ett dylikt antagande, och fastän man ännu 

 ej hunnit genomforska detta område, anser man sig dock redan nu våga uppställa 

 vissa karaktäristika för de folkraser, som från civihsationssynpunkt stå lägst och 

 hvilka också från utveckliugsliistorisk synpunkt bilda öfvergångstyper. Sålunda an- 

 ser man för bevis på ett lågt stående folkslag en ofullkomlig uppdelning af ansikts- 

 muskulaturen i allmänhet, förekomsten af talrika intima förbindelsestråk mellan 

 musklerna, särskildt i partierna mellan ögon och mun, en starkare utbredning af m. 

 occipitalis och frontalis åt hjässan, muskelstråk från occipitalmusklerna fram till 

 örat, kvarstående af nackpartiet af platysma samt, med vissa modifikationer, starka 

 förbindelsestråk mellan platysma och m. zygomaticus, orbicularis oculi och musku- 

 laturen omkring munnen. I synnerhet skulle en i analogi med förhållandena hos 

 de antropoida aporna kvarstående nackplatysma tala för ett lågt utvecklingstillståud 

 hos rasen. 



