24 



Victor Berglund 



Den ledande grundtanken för mig vid denna indelning af materialet var den, 

 att jag ville försöka utröna huru långt och i hvad man af det ganska rudimentära 

 nässkelettet kunde sluta sig till näsans form, då det ju under alla omständigheter 

 är denna, som ger ansiktet sin hufvudkaraktär. Det är äfven af rätt stor betydelse, 

 att af skelettformationen mellan pannau och näsryggen kunna vinna några säkra 

 hållpunkter för näsans form, så tillvida som man ofta endast har att tillgå dessa 

 kraniefragment. Frågan blef sedan i livad mån de mellersta ansiktsskelettkonturerna 

 bidraga till eller betinga näsformen och slutligen, hvilken roll öfverkäksbenets höjd 

 från spin. nas. anterier till limbus alveolaris spelar för näsans utseende och form. 



Vid mina mätningar har jag användt mig af samma punkter 

 på hufvudet som KoUmann — ßüchly för att kunna göra så exakta 

 jämförelser med deras resultat som möjligt, och dessutom kom 

 pletterat dessa mått med en del andra. Därjämte har jag tagit 

 längdmåtten på de skelettpartier, som ligga till grund för näsans 

 och öfverläppens storlek och form. 



Mätningarna hafva utförts med en fin passare direkt på foto- 

 grafiplåten samt kollationerats och kontrollerats upprepade gånger. 

 På de platser, där gränserna varit något diffusa eller eljest kunnat 

 gifva anledning till meningsskiljaktigheter, har ett medelvärde anteck- 

 nats. I de fall där skelettet varit atrofiskt förändradt genom tändernas 

 frånvaro hafva måtten från ifrågavarande punkter ej medräknats. 



Måttet N:r 1 se fig. 3 motsvarar Kollmans N:r 1 och har tagits 

 på det ställe, som på de flesta skallar markerar den starkaste hvälf- 

 ningen på pannau, och som i de flesta fall motsvarar hårfästet. 



Nrr 2 har förlagts tifl nedre pannranden, där pannbenet böjer 

 sig bakåt i pars nasalis. Beträffande detta mått kan man göra den 

 invändningen, att det ej alltid blir exakt, ty på de kranier, där man 

 har en starkt uttalad arcus superciliaris blir det gifvetvis för kort, 

 då arcus superciliariskonturen på röntgenplåten helt naturligt skym- 

 mer glabellans plan. Någon större betydelse för profilbilden torde 

 emellertid denna differens ej äga. 



Måttet N:r 3 anger mjukdelstjockleken vid näsroten och sam- ^^s- 

 manfaller med Kollmanns N:r 3. För detta mått erbjudes på röntgen- 

 plåten en betydlig större exakthet än vid Kollmanns tillvägagångssätt. Af föga betydelse 

 torde däremot Kollmanns mått N:r 4 vara, hvarför detta ej medtagits. Mitt följande 

 mått anger tjockleken af mjukdelarne öfver näsbenets spets, där detta ligger ytligast. 



Af stor betydelse blifver sedan måttet N:r 5, hvilket ej har varit möjligt att 

 bestämma med förutvarande mätningsmetoder. Detta mått anger näsans djup i 

 ordets egentliga mening, d. v. s. afståndet från näsans yttersta spets till den djupast 

 belägna punkten på incisura nasalis. Att finna ett konstant förhållande mellan 

 detta afstånd och exempelvis höjden af apertura piriformis eller någon annan storhet 

 skulle naturligtvis vara af stort intresse och afgörande betydelse. 



