studier öfver ansiktsprofilens förliållamle till kranieprofilen 



43 



Hos kvinnor ställa sig motsvarande tal resp. 3,4, 3,3 och 2,5 nam. Alltså 

 med en genomsnittssiffra på 3,1 mm. För både män och kvinnor blir ungefärliga 

 genomsnittstalet 3,2. I c:a 3 "/o befanns munspringan ligga under öfverkäksfram- 

 tanden och i 7 fall munspringan midt för tandspringan. 



Denna iakttagelse stämmer fullt öfvereiis med Kollman-Büchlys. Dessa hafva 

 också funnit munspriugan »etwas unterhalb der Mitte der Zahnkronen des Ober- 

 kiefers». Merkel vill däremot hafva förlagt munspringan djupare ned och skrifver 

 »und so kommt es, dass die Mundspalte genau auf der Stelle steht, wo sich die 

 beiden geschlossenen Zahnreihen berühren». 



Vid undersökning af den vinkel, som vertikalen mot profillinjen genom spin, 

 nas. anterior bildar mot en linje från spin, till öfverläppsroten, se mått 6 på hg. 3, 

 d. v. s. öfvergångspunkten mellan nässkiljeväggen och öfverläppen finner man föl- 

 jande tal: hos kvinnor grupp A. 27" 5', grupp B. 20" 30' och hos grupp C. 19" 54', mot- 

 svarande tal för män ställa sig för resp. grupp A. 24" 31', grupp B. 19" 18' samt hos 

 grupp C. 21" 9'. Genorasnittsvinkeln bhr för män 21" 37' och för kvinnor 22" 27'. 



Ett synnerligen intressant sakförhållande finner man vid närmare granskning 

 af röntgenfotografierna öfver nässkelettet. På uppnästyperna framträda konturerna 

 i nässkelettet alltid mindre distinkta och kraftiga än motsvarande hos örnnästyperna. 

 Det förefaller nästan som om skelettdelarne på ifrågavarande ställe skulle vara svagare 

 utvecklade hos de förra än hos de senare. Uppnäsan är ju typisk för barn, och vill 

 det därför synas, som om denna hos äldre skulle betyda en viss grad af hämning i 

 utvecklingen, eller ett kvarstående på ett lägre utvecklingsstadium. Andra ting tala 

 för samma sak. Näsbenen äro i de flesta fall redan kortare. Öfverläppen är också 

 störst hos uppnästyperna, hvilket ju äfven ger utseendet mera karaktär af barn- 

 ansikte. Samtliga djupleksmått å läpparne äro större hos uppnästyperna än hos de 

 öfriga, hvilket framgår af tabellen N:r I där vi finna följande tal för N:r 6, 7, 8 a 

 och b samt 9 a, 13,30, 16,59, 15,42, 13,13, 16,84 mot 12,80, 16,10, 14,85, 11,97 och 16,33 

 hos örnuästyperna. Likaså finna vi själfva läpparne större hos de utpräglade upp- 

 nästyperna än hos de öfriga, se tab. VI. Öfverläppen är i genomsnitt 9,9 mm. för 

 uppnästyperna mot 8,7 hos örnnästyperna samt 8,9 mm. för de raka nästyperna. 



Underläppen är i genomsnitt 10,3 mm. för uppnästyperna, talen för de andra 

 båda grupperna ställa sig som följer: 9,2 för grupp A. 9,5 mm. för grupp C. 



Motsvarande tal för kvinnor äro för uppnästyperna 9,1 och 9,4 mm. för resp. 

 öfver- och underläpp, för örnnästyperna 8,8 och 9,2 samt för de raka nästyperna 

 8,4 och 9,9 mm. Enda afvikelsen utgör underläppen hos grupp C. för kviinior. 



Detta förstärker ännu mera intrycket. Vinkeln mellan näsbenet och profil- 

 linjen är mindre hos uppnästyperna än hos de raka eller böjda nästyperna, en om- 

 ständighet som äfven den talar för ett lägre utvecklingsstadium. Vid undersökningar 

 af den roll öfverkäkshöjden, d. v. s. här afståndet mellan spin. nas. ant. och limb, 

 alv., spelar för näsans storlek och form, finner man inga mera markanta skillnader 

 mellan de olika grupperna. Vi se sålunda för grupp A. där genomsnittliga näsbens- 

 längden är 25,53 ii'ràgavai'ande afstånd utgöra 17,90 mm. Hos grupp B. äro resp. 



