studier öfver ansiktsprofilens förhållande till kranieprotilen 



71 



och tafla I:c fig. 11 q. Därför har näskonturen också en helt annan hnje pä min 

 figur än på deras, och det är ganska sannoUkt att man här haft en ännu mera utpräg- 

 lad uppnäsa. Nu är dock att märka, att jag användt mig af genomsnittsmåtten 

 för män, men horde kanske hållit mig till motsvarande tal hos kvinnor. På grund 

 af det större antalet undersökta män och den däraf följande större tillförlitligheten 

 i medelvärdena har jag gjort min planrekonstruktion efter dessa. Som emellertid 

 differensen mellan män och kvinnor ändå ej är så bjärt, kan tillvägagångsättet ursäktas, 

 i allsynnerhet som det väl ej är ställdt utom allt tvifvel, att skallen tillhört en kvinna. 



Professor J. Hultkrantz har gjort sitt rekonstruktionsarbete på kraniet af en 

 84 års gammal man (se fig. 39). Här har emellertid en senilatrofi i skelettet så 



Fig. 89 b. 

 Hultkrantz' porträttbyst. 



gjort sig gällande, att de normala mjukdelsmedelvärdena helt naturligt ej kunna 

 användas. Särskildt framträder denna atrofi omkring munpartierna och förrycker i 

 hög grad det normala utseendet. Svedenborgs kranium företedde en betydlig atrofi 

 af processus alveolaris i öfverkäken och af underkäken återstod endast ett fragment. 

 Det är därför oriktigt att vid ett rekonstruktionsförsök å en sådan skalle framställa 

 en profilbild, se fig. 39 c. som den professor H. i sitt arbete »The mortal remains 

 of Emanuel Swedenborg» gör. Mjukdelarnes förhållande till underhggande skelett 

 hos en person vid ifrågavarande ålder framträder tydligt å bild N:r 40. 



Slutligen finna vi i fig. 41 en jämförelse mellan resultaten af professor Fürsts 

 och min planrekonstruktion å Limdaskallen. Afven här se vi, som man ju har att 

 vänta, konturafvikelsen störst vid näsroten och å öfverläppen. Beträffande näsans 

 form och storlek har professor Fürst rent intuitivt nått sannolikheten synnerligen 



