Ljusretning och fotelektriskt svar i deras kvantitativa samband 



5 



armen blivit omsorgsfullt uppmätt. Härigenom har det använda retningsorarâdet blivit 

 betydbgt vidare än hos Wallek, nämligen inom gränserna 1 till 3. 10^ godtyckliga 

 enheter. Hela detta område har emellertid icke kunnat användas för våra bei'äkningar, 

 emedan de Haas' observationer icke samtliga äro jämförliga med varandra. Mätnings- 

 instrumentet har nämligen varit en långsamt reagerande Dejyrez-d' Arsonval-^iûxcmo- 

 meter, som icke kunnat skilda från varandra angiva de tvenne karakteristiska spetsarne 

 på en fotografisk registrerad kurva över det fotelektriska förloppet, (»oftalmogram- 

 met»). Enligt Einthoven's och Jolly's undersökningar äro dessa båda spetsars 

 inbördes storlek beroende på det retande ljuset, på sådant sätt att vid svag retnings- 

 intensitet endast den ena spetsen framträder. För medelstarka och starka retningar 

 består reaktionen av tvenne på varandra följande faser: en snabbt förlöpande för- 

 1'eaktion, som de på oftalmogrammet kalla »spets B», samt en långsamt förlöpande 

 huvudreaktiou, »spets C». Göras retningarna svagare, förminskas de båda spetsarna, 

 men avtagandet håller icke jämna steg för dem båda. Spetsen C avtager nämligen 

 snabbare än spetsen B, så att på oftalmogram för mycket svaga retningar spetsen 

 C är osynlig och hela det fotelektriska svaret består enbart av B, som då har ett 

 mycket förlångsamma förlopp, de Haas' galvanometer har icke kunnat följa den 

 snabba spetsen B vid starka och medelstarka retningar. Fördenskull är det an- 

 tagligt, att de Haas i sina fotelektriska svar på svaga retningar endast uppmätt 

 spetsen B och i svaren på de starka retningarna endast spetsen C ^ Vi hava skatt- 

 ningsvis antagit, att de sex sista av de Haas' observationer hänföra sig till en ren 

 C-spets. Härigenom minskas det använda retningsområdet till att sträcka sig mellan 

 gränserna 1 — 6.10^ godtyckliga enheter. — Exponeringstiden har hcär varit kort, 

 nämligen ljusbhxtar på 0,002 — 0,360 sekunder. Retningsenergien är av de Haas be- 

 stämd såsom produkten av retuingsintensitet och ex|ioneringstid. — Det fotelektriska 

 svaret är angivet i mihivolt. 



Einthoven och Jolly hava använt stränggalvanoinetern. Det använda ret- 

 ningsljuset har varit monokromatiskt. En viss del av ett bågljusspektrum har 

 nämligen genom optiska arrangements avgränsats och sänts in i ögat. Dessutom 

 har energien i den sålunda avgränsade spektraldelen beräknats. Ifall energien hos 

 de strålar, vilkas våglängder ligga mellan X och X ± ^ dl uttryckes genom 



så kan faktorn H beräknas enligt Wien '-^ sålunda 



H = C I-" e 



där X är = våglängd i cm, 



' Waller's observationsserie hava vi ansett hänföra sig enbart till C-spetsar, eftersom 

 relativt stor retningsenergi använts. 



' Se Kohleausch: Lehrbuch d. prakt. Physik; lU upplagan; 1905. 



