6 



Åke Åkerman 



att sådana kinoplasmatrådar vid »exakt» färgning även skulle kunna påvisas i håren 

 hos Pelargoniuyn zonale och i bladen av Hellehorus niger, varest spolformade cell- 

 kärnov förekomma. Även hos andra växter antar Miehe att liknande kinoplasma- 

 trådar äro för handen (»trotzdem ihr nachweis nicht überall gelingt», s. 390). 



Riktigheten av detta senare antagande syntes på ett glänsande sätt bliva be- 

 visad genom Lidporss år 1908 offentliggjorda arbete »Ueber kinoplasmatische Ver- 

 bindungsfäden zwischen Zellkern und Chromatophoren». 



Hos ett stort antal, i systematiskt hänseende vitt skilda kärl växter, hade Lid- 

 F0B,ss lyckats iakttaga trådlika protoplasmabildningar, vilka enligt hans mening (s. 1) 

 antingen voro direkta kärnutskott, som genomsatte cytoplasmat eller också utlöpare 

 från kärnmembranen. Denna -senare angives av Lidforss som ett erytrofilt hölje, 

 vilket omgiver kärnans kyanofila grund massa. Dessa kinoplasmastrukturer slutade, 

 liksom de av Miehe upptäckta kinoplasmatiska upphängningstrådarna, med vilka de 

 av Lidforss också indentifierats, antingen i hyaloplasmat, eller också trädde de i 

 förbindelse med kromatoforer, stärkelsekorn eller elaioplaster (Lidforss, s. 36). De 

 kromatoforer eller stärkelsekorn, som ej stodo i direkt sammanhang med cellkärnan 

 genom dylika kinoplasmasträngar kommunicerade oftast »teils mit den direkt ver- 

 bundenen, teils unter sich (und zwar) durch Plasmafäden, welche abgesehen von der 

 geringeren Mächtigkeit, vollkommen mit dem vom Zellkern ausgehenden Kiuoplasma- 

 fasern übereinstimmten» (1908, s. 31). 



Trådhka kärnutskott av samma slag som dessa av Miehe och Lidforss beskrivna 

 hava också iakttagits av Malte (1908, 1910) hos ett par Euphorhiaceer [Mercurialis 

 amma, Euphorbia liypericifoJia och Euphorbia tetragonia). 



Även Schiller (1911, s. 272) har hos Aiäithamnion cruciatum f. tenuissima 

 observerat kärnutskott (»Kernfortsätze»), som skulle vara identiska med dessa kino- 

 plasmatrådar. 



Av dessa undersökningar att döma tycktes således dylika kinoplasmatrådar 

 vara mycket vanliga i växtcellerna. Lidforss (s. 36) trodde för sin del också 

 att cellkärnan normalt (»normalweise») var förbunden med kromatoforerna genom 

 sådana [»wenn man die Einschränkung macht, dass die Ausbildung der fraglichen 

 Structurel! sowohl von inneren Bedingungen (Alterstadium, Winterruhe, u. s. w.) wie 

 von äusseren Umständen (Temperatur, traumatisclier Reiz, u. s. w.) beeinflusst wird.»] 

 Att de kinoplasmatiska förbindelsetrådarna förut dock varit så gott som fullständigt 

 förbisedda, skulle, så vitt det av Lidforss arbete framgår, kunna sättas i samband 

 därmed, att de vid fixering med vanliga fixeringsvätskor så lätt förstöras. 



Lidforss anför emellertid själv en del i den botaniska litteraturen förekom- 

 mande uttalanden, som enligt hans mening skulle tyda på att liknande bildningar 

 tillfälligtvis iakttagits av äldre forskare. Så menar han (1908, s. 4) t. ex., att några 

 av de bilder, vilka Haberlandt (1887) meddelat i sitt bekanta arbete »Über die Bezie- 

 hungen zwischen Function und Lage des Zellkerns bei den Pflanzen» hänförde sig till 

 liknande strukturförhållanden. Detsamma skulle enligt Lidforss (s. 5) också vara fallet 

 med några av de av Nbmec (1901) iakttagna och avbildade retningsledande trådstruk- 



