studier över trådlika protoplasmfibildningar i växtcellerna 



15 



Emellertid torde det vara skäl att något närmare utreda, hur en man med 

 Ljdpoess' iakttagelseförmåga kunnat komma till den oriktiga uppfattningen, att 

 dessa trådlika bildningar skulle vara direkta utskott från kärnmembrauen. 



Enligt LiDFORSS (s. 12) skulle cellkärnan vara avgränsad från cj^toplasmat genom 

 ett erytrofilt hölje (kärnmembran), vilket, — som han på flera ställen framhåller — , 

 skulle vara bildat av ett särskilt slag av cytoplasma (kinoplasma). 



Vid undersökning av unga plasmarika celler, som fixerats med osmiumångor 

 och färgats med fuchsin-jodgrönt, kunde även vid användande av mycket hög 

 förstoring någon sådan erytrofil membran mellan kärna och cytoplasma icke iakttagas. 

 Kärnan, som här färgas vackert blå, är vanligen belägen i cellens mitt och om- 

 given av en bred cytoplasmamassa, från vilken grova plasmasträngar utstråla mot 

 cellens periferi. Vanligen är den tydligt avgränsad från det omgivande rödfärgade 

 cytoplasmat, men ett morfologiskt differentierat, tydligt rödfärgat gränsskikt före- 

 kommer ej. Ej heller i levande celler kan man ens vid mycket höga förstoringar 

 upptäcka någon verklig kärnmembran (fig. 5). 



I äldre relativt plasmafattiga celler är kärnan vanligen spolformad och ofta 

 mindre tydligt avgränsad från det omgivande cytoplasmat (denna avh. fig. 1). Fram- 

 för allt är detta fallet vid kärnans båda spetsar. Det ser ofta ut — som Lidfokss 

 också framhåller (s. 12) — som om kärnan i spetsen kontinuerligt övergick i där 

 oftast förefintliga rödfärgade trådar. Undersöker man levande celler eller sådana, 

 som blott fixerats med osmium-alkohol, men icke färgats, finner man i många fall 

 även själva kärnspetsarna tydligt avgränsade från plasmat. Vid färgning med fuchsin- 

 jodgrönt synes däremot den blå kärnsubstansen i regel kontinuerligt övergå i det röd- 

 färgade plasmat. Någon kärnmembran i vanlig bemärkelse, d. v. s. ett morfologiskt 

 differentierat gränsskikt mellan kärna och cytoplasma kan emellertid även här icke 

 ens vid mycket höga förstoringar upptäckas. 



I fixerade och färgade äldre celler har jag emellertid också själv åtskilliga 

 gånger iakttagit ett rödfärgat cytoplasmahölje kring cellkärnan. Om man icke nog- 

 grant undersöker kärnans läge i cellerna kan man i synnerhet vid låg förstoring 

 lätt få den uppfattningen, att detta röda höljet skulle kunna vara en kärnmem- 

 bran. Vid närmare undersökning visar det sig emellertid icke vara ett morfo- 

 logiskt differentierat gränsskikt mellan kärna och cytoplasma utan en anhopning 

 av cytoplasma kring den i Vakuolen förmedelst plasmasträngar upphängda eller från 

 väggplasmat i Vakuolen något inträngande cellkärnan. Att detsamma kan synas 

 något starkare rödfärgat än väggplasmat beror sannolikt helt enkelt på att det är 

 betydligt tjockare än detta. 



I starkt läderade celler uppträder — liksom efter fixering med Flemmings lösning 

 eller andra i detta hänseende mindre lämpliga fixeringsvätskor (alkohol, alkohol- 

 ättiksyra, Flemmings, Kaisers och Caknoy's lösningar m. fl.) — en tydlig kärn- 

 membran (fig. 5b), vilken med all sannolikhet får anses vara en artefakt (Lid- 

 FORSS, s. 33). 



