22 



Åke Åkerman 



att cellkärnorna, som här oftast äro utdragna i 3 eller 4 utskott (»Zipfeln») vid 

 dessa utskott kontinuerligt övergingo i fina trådar, vilka antingen förlöpte till pro- 

 toplasmats hudskikt eller också tycktes upplösas i ett nätverk av kinoplasma. 

 (Es hatte den Anschein »als ob sie unmittelbar an das schwach hervortretende 

 kinoplasniatische Fasernetz anschlössen.») Dessa trådar skulle enligt Miehe (s. 388) 

 vara tydligt avgränsade gent emot det övriga cytoplasniat (»gegen den wabigen 

 Bau des Trophoplasmas deutlich abgesetzt»), och då de dessutom också färgades 



I 



4 



vit'". 



ty 



Fig. 11. Två bladepidermisceller av 

 Hyacinthus orientalis med väl utbildade 

 plasmastiängar. Förstoring ung. 800. 

 Fixering: osmiumalkohol. 



.J 



Fig. 12. ßJadepidermiscell 

 av Hyacinthus orientalis 

 enligt Miehe (flg. 11). 



violett vid färgning med S-G-0, ansåg Miehe dem böra betecknas som »kinoplas- 

 matiska » upphängningstrådar. 



LiDFORss har också såväl på levande som fixerat material iakttagit dessa kino- 

 plasraasträngar (1908, s. 22) och menar, att de äro identiska med de av honom hos 

 andra växter iakttagna kärnutlöparna (s. 32). 



Även dessa kinoplasmatiska kärnutlöpare visade sig emellertid vid närmare 

 undersökning vara vanliga cytoplasraasträngar, som ansatte vid det cellkärnan om- 

 givande cytoplasniat. Vid mycket hög förstoring kunde jag både på levande och fixerat 

 material utan större svårighet konstatera, att de från cellkärnan utlöpande trådlika 



