26 



Åke Åkerman 



hänseende undersökta växter en cytoplasmamantel kring den i Vakuolen inträngande 

 eller upphängda cellkärnan. Från detta hölje är kärnan vanligen tydligt avgränsad 

 (se LiDFORSS, fig. 30), men ett morfologiskt differentierat gränsskikt står ej att upp- 

 täcka varken i levande celler eller i sådana, som fixerats efter osmium-alkohol- 

 metoden. Vid användande av Flemmings lösning uppkommer även här en tydlig 

 kärnmembran. 



Utsättas dessa celler för abnormt låg temperatur (t. ex. + 0° C.) under en kortare 

 tid, försvinna samtliga de genom saftrummet förlöpande strängarna genom att in- 

 dragas i väggplasmat varjämte plasmaströmningen upphör. Om temperaturen därpå 



Fig. 15. Epidermisceller från ett 

 ungt blad av Hœmanthus coccineus, 



18» temp. Förstoring 635. 



Fixering: osmium-alkohol. 



Fig. 16. Epidermiscell 

 från blad av Hœmanthus 

 coccineus efter Lid- 

 FOESS (fig. 31). 



Fig. 17. Epider- 

 miscell från sam- 

 ma blad som fig. 

 15. 7» temp. 

 Förstoring 635. 

 Levande. 



får stiga till vanlig rumstemperatur, inträder snart en livlig plasmaströmning. Här 

 och där i väggplasmat uppstå också liksom hos Ranunculus Lingua trådlika för- 

 tjockningar, av vilka en del på förut beskrivet sätt (sid. 14) giva upphov till strängar, 

 som genomkorsa saftrummet. Fig. 17 är hämtad från en cell där strängar hålla på att 

 bildas. I cellernas hörn och kring cellkärnan utbildas också vakuoler ^ vilka på 

 förut beskrivet sätt (se s. 20) kunna ge upphov åt plasmasträngar. Under hela 

 tiden trådar utbildas, undergår kärnan ej några mera betydande formförändringar. 



^ Framgår ej av figuren. 



