studier över trådlika protoplasmabildningar i växtcellerna 



27 



Tulipa gesneriana. 



De i bladens epidermisceller av Lidfokss (s. 23 — 24) iakttagna kinoplasma- 

 strängarna hava även här visat sig vara identiska med vanliga cytoplasniasträngar. 

 Kärnan är i regel tydligt avgränsad från det omgivande cytoplasmat, vilket fram- 

 går av LiDPORSs' egen figur (1908, fig. 21), men något tydligt gränsskikt (mem- 

 bran) mellan cytoplasma och kärna förekommer ej, och vad Lidforss här beskrivit 

 som kärnmembrau kan icke hava varit annat än en cytoplasraaraantel kring den i 

 Vakuolen mycket ofta upphängda kärnan. 



Ett speciellt intresse erbjöd studiet av de av Lidporss (1908, s. 24 — 25 samt fig. 22 

 och 23) i lökfjällens vävnader iakttagna kinoplasmaanhopningarua kring cellkärnan. 



Fig. 18. Cell med i Vakuolen 

 upphängd kärna, från löken av 

 Tulipa Gesneriana. Förstoring 

 660. Fixering: osmium-alkohol. 



Fig. 19. Cell från samma 

 vävnad som i föregående 

 figur enligt Lidforss 

 (fig. 23). 



I det yttersta cellskiktet skulle enligt Lidforss endast förekomma ett tunut kinoplasma- 

 hölje kring kärnan (= kärnmembranen), vilket emellertid i de längre in belägna stär- 

 kelsefria resp. stärkelsefattiga cellskikten blir mera tydligt utbildat »so dass sie bald als 

 eine dicke Hülle, bald als ein dem Kern einseitig angewachsenes Gebilde sichtbar wird». 

 I de längre in belägna skikten visade sig dessa bildningar grovgranulerade, bero- 

 ende på inlagring av leukoplaster. Dylika »leukoplasthaltiga kinoplasmamassor» har 

 jag upprepade gånger varit i tillfälle iakttaga. Ingående undersökningar av de- 

 samma hava emellertid, såsom av det följande framgår, givit vid handen, att de 

 antingen bestå av hopgyttrade leukoplaster, eller också av en anhopning av cyto- 

 plasma kring i Vakuolen belägna cellkärnor. 



I stärkelsefria resp. stärkelsefattiga celler ligga leukoplasterna i systrophe och 

 vanligen kring cellkärnan. Vid tillsats av jodkalium färgas de tydligt gula utom 



