Studier över tråiUika protoplasmabiliInin<,'ar i växtcellerna 



41 



allt längre och läij<^re och ti'änga så småningom allt djupare in i Vakuolen, tills de 

 ihland slutligen på mitten frigöras, så att en plasmasträng i vanlig mening således 

 uppkommer (se även Hanstein 1870, s. 221). 



På nu beskrivet sätt uppstå plasmasträngarna, så vitt jag kunnat finna, i de 

 flesta fall. Under stundom har jag emellertid också, t. ex. hos Hœmantlms coccineus 

 iakttagit, att plasmasträngar kunnat uppstå i sambaud med en vakuolbildning på 

 sätt som av Hofmeister (1867, s. 57) och Berthold (1886, s. 105) förut beskrivits. 



I bladepidermisceller av Ranunculus Nt/ssanus, Hœmanthus coccineus, Solanum 

 tuberosum m. fl. uppträda, när plasmasträngarna vid stigande temperatur hålla i)å att 

 återbildas, då och då också ring- eller hästskoliknande bildningar av det slag, som 

 BoEESCH (1914) iakttagit hos en del mossor. Huruvida dessa kunna övei-gå till strängar, 

 son] BoREScH observerat (s. 121), har jag icke med säkerhet kunnat fastställa. 



Av dessa undersökningar har således framgått, att det nätverk av plasmasträngar, 

 som under normala förhållanden så ofta anträffas i cellerna, vid lägre temperatur i 

 regel saknas. I de allra flesta fall synes försvinnandet bero på att strängarna in- 

 dragas i väggplasmat. Mera sällan sönderfalla plasmasträngarna i runda klumpar 

 på det sätt äldre forskare beskrivit (denna avh. s. 40). Detta förekommer säker- 

 ligen aldrig i naturen, då en så betydande och plötsligt skeende temperaturför- 

 ändring, som härför visat sig nödvändig, där sannolikt aldrig förekommer. 



Redan vid en temperatur av ett par grader över O** régénéreras i regel plasma- 

 strängarna. Vanligen uppstå till en början ett mycket stort antal, av vilka dock 

 de flesta så småningom tillbakabildas. 



B. Hög temperatur. 



Även alniormt hög temperatur kan enligt den föreliggande litteraturen för- 

 orsaka att betydande konfigurationsförändringar äga rum i växternas protoplaster. 



De första iakttagelserna häröver härröra från M. Schultze (1863, s. 48), som 

 observerat, att vid hastig uppvärmning av brännhår hos Urtica till 40" och däröver, 

 »dieselben merkwürdigen Veränderungen des Protoplasma eintreten, wie sie Brücke 

 durch starke Schläge des magnetelektromotors erzeugte. Der glatte Contour, welchen 

 das wandständige Protoplasma gegen die Intracellularflüssigkeit besitzt, verändert 

 sich durch Hervortreibung von kugeligen, keulenförmigen und fadenartigen Fortsätzen, 

 deren feinste oft eine schlängelnde oder wie tastende Bewegung zeigen» (Se Brücke 

 1862, s. 1). »Wird die Erwärmung plötzlich auf 45° und darüber getriben», fort- 

 sätter Schulze, »so treten oft die bereits oben erwähnten Varikositäten an den freien 

 Protoplasmafäden auf, wie sich besonders deutlich bie Tradescantia beobachten lässt. 

 In andern Fällen erstarren die Fäden in der Lage, die sie einnahmen und verharren 

 noch lange in derselben, bis sie der allmählich um sich greifenden Auflösung des 

 Plasma anheimfallen». 



Sachs (1864, s. 67) bar iakttagit liknande förändringar i Cucurhifa-häv, som under 

 10 minuter i luft varit utsatta för 40 — 50,5" temperatur. Hofmeister (1867, s. 55. ff.) 



Lunds Universitets Årsskrift. N. F. Avd. 2. Bd 12. 6 



