42 



Åke Åkerman 



har också iakttagit dylika koiitigurationsförändringar vid abnormt hög temperatur. 

 Han framhåller dessutom på tlera ställen, att han vid plötslig uppvärmning sett 

 plasmanätet förenklas. 



Klemm (1895, s. 635 ff.) har närmare undersökt de vid hög temperatur i proto- 

 plasmat inträdande konfigurationförändringarna och lyckats fastställa, att de ovan 

 omnämnda gestaltningsförändringarna blott inträda vid hastigt försiggående temperatur- 

 stegring och i synnerhet «wenn man die Objecte während des Erregungsstadiums 

 der Einwirkung der höheren Temperatur wieder entzieht». 



Mina egna experiment rörande abnormt hög temperaturs inverkan på plasmats 

 konfiguration hava företagits med tillhjälp av det av Pfeffer (1890) konstruerade 

 objektbordet för hög temperatur och hänföra sig till följande material: Tradescantia 

 virginica (bladepidermis och ståndarhår), Ranunculus ficaria och Banunculus Lingua 

 (bladepidermis), Moniordica elaterium (hårbil<lningar) och Trianea hogotensis (rothår). 



De resultat, till vilka jag vid dessa undersökningar kommit, bekräfta till fullo 

 riktigheten av de ovan nämnda iakttagelserna, varför en ingående redogörelse härför 

 torde vara överflödig. . . 



Vid långsamt skeende temperaturstegring (från 18° till 40° på en timme) in- 

 trädde t. ex. hos Unnunculus Lingua inga genomgripande förändringar i plasmanätet. 

 Visserligen stegrades plasmaströmningen högst betydligt och nådde efter ungefär Vs 

 timme vid omkring 35° C. sitt maximum. Vid denna temperatur förändrades också 

 plasmanätets utseende relativt hastigt. En del av strängarna, försvuuno genom att 

 sammanflyta med väggplasmat eller med andra strängar, men andra uppstodo i deras 

 ställe, så att antalet plasmasträngar snarare till- än avtog. Vid ytterligare upp- 

 värmning upphörde efter 48 minuter — vid ungefär 38° temperatur — plasma- 

 strömningen, vanligen utan att stängarna försvunno. 



Om samma objekt plötsligt utsattes för 40° temperatur, inträdde ofta betydande 

 förändringar. Plasmaströmningen blev mera oregelbunden, och på strängarna upp- 

 stodo rundade ansvällningar för så vitt de icke brusto sönder och indrogos i vägg- 

 plasmat. 



Mycket våldsamma formförändringar av detta slag har jag hos Llœmanthus 

 coccineus och Ranunculus Lingua också kunnat iakttaga vid övergången från maxi- 

 mal till lägre temperatur. (Se även Klemm 1895, s. 640). 



Sammanfatta vi nu resultatet av dessa undersökningar över temperaturens in- 

 flytande på plasmats konfiguration, så har ju därav framgått, att i celler, där plasma- 

 strängarna under normala förhållanden förefmnas, dessa i de flesta fall saknas vid 

 låg temperatur, oberoende av om temperatursänkningen sker hastigt eller långsamt. 

 Vid maximal temperatur inträder däremot mera betydande förändringar blott i den 

 händelse temperaturstegringen sker mycket plötsligt samt vid återgången till lägre 

 temperatur, vilka förändringar för övrigt äro indentiska med dem, som enligt Ktjkne 

 (1864, s. 100) och Klemm (1895, s. 642) skola inträda vid en plötslig temperatur- 

 sänkning. Liknande förändringar inträda även (Klemm 1895) vid inverkan av 

 induktionsslag och vid kemisk retning. Som Klemm (s. 640) redan påpekat, tyder 



