44 



Åke Åkerman 



ringa betydelse. Dock har jag i en del fall, som av följande experiment framgår, 

 kunnat konstatera att plasmasträngar utbildats vid belysning. 



Relativt tjocka snitt från rhizomet av Ranunculus Lingua, vilka utom epidermis 

 innehöll åtminstone ett oskadat cellager, fingo ligga 12 timmar i vatten i ett mörk- 

 rum. Ett sådant preparat belystes därpå med ljus från en auerlampa. Vid 

 försökets början saknades plasmasträngar så gått som fullständigt, men då 

 belysningen fortgått några minuter blev plasmarörelsen synbart livligare och här 

 och var utbildades strängar, som genomkorsade Vakuolen. De.'sa trådlika bildningar 

 uppträdde som vanligt först som veck på den emot Vakuolen vettande delen av 

 väggplasmat. 



Liknande iakttagelser har också gjorts på andra objekt, t. ex. epidermisceller av 

 Ranunculus Nyssanus och Tradescantia virginica. Även hos vissa mossor tyckes vid 

 belysning liknande trådstrukturer uppstå (Boresch 1914, s. 136). Huruvida dessa 

 verkligen äro plasraasträngar är emellertid ännu icke fastslaget (Boeesch s. 130, 

 LiNSBAUR och Abranowicz 1909, s. 170). 



Det torde här också våra skäl framhålla, att plasmasträngarna vid låg tempe- 

 ratur försvinna lika fort i diffust ljus som i mörker. 



Förändringar i protoplasmats konfiguration vid inverkan 



av narkotica. 



Det är ju ett sedan länge känt förhållande (Kühne 1864, s. 47), att vid narkos 

 av amöbornas nakna plasmamassor förhandenvarande pseudopodier indragas. Om 

 i det inom en fast membran inneslutna protoplasmat i växtcellerna vid narkos ge- 

 staltningsförändringar äga rum, är emellertid äimu icke med säkerhet fastställt. 



Rörande narkotiserande substansers inflytande på de i växtceller uppträdande tråd- 

 lika protoplasmabildningar föreligger visserligen en del mycket intresanta iakttagelser 

 i ett i fjol utkommet arbete av Boresch (1914), men dessa iakttagelser hänföra sig 

 så gott som uteslutande till de hos en del mossor förekommande, redan av Klebs 

 (1888) iakttngna tråd- eller nätlika strukturerna, vilkas plasmatiska natur emellertid 

 icke är definitivt fastslagen (Boresch, s. 130). 



De omnämnda förändringarna skildras av Boresch (s. 154) på följande sätt: 

 »Sämthche Filarbildungen njannigfachster Gestalt zerfallen unter der Einwirkung 

 gewisser in die lebende Zelle diosraierenden Mittel nach Durchlaui^en charakteristischer 

 Zwischenstufen (myelinartige Bildungen, Fadenstücke, Schleifen, Ringe, usw.) schliess- 

 lich in feine, meist mikroskopisch sichtbare Tröpfchen mit lebhafter Brownscher 

 Molekularbewegung und bilden siehe bei Beseitigung des in dieser Weise wirksamen 

 Stoffes durch Auswässern, wiederum, zurück auf Kosten der immer mehr schwindenden 

 Tröpfchen, durch Wiedervereinigung derselben, wobei die erwähnten Zwischenstadien 

 dieser Veränderungen nunmehr in ungekehrter Reihenfolge zur Beobachtung gelangen.» 



