Studier över trådlika protoplosmabildningar i växtcellerna 



47 



mabollarna föras med den roterande cellsaften. Ännu tydligare framträda dessa av 

 kinin framkallade konfigurationsförändringar i rothåren hos Trianea hogotensis och i 

 brännhåren hos Urtica urens, vid användande av en med lika stor volym vatten ut- 

 spädd mättad lösning av kinin. Mera sällan utbildades vid behandling av dessa 

 objekt med kinin vakuoler, något som eljest är fallet, då växtceller utsättas för in- 

 verkan av alkaloider eller alkalier (Klemm 1895, s. 665.) Vid tillsats av vatten för- 

 svunno de omtalade, i Vakuolen belägna plasraaboliarna åter och vanligen genom 

 att sammansmälta med väggplasmat, från vilket också strängar började utbildas. 

 Detta sker här, som redan Berthold (1886, s. 105) konstaterat vanligen i samband 

 med en vakuoliseriug av plasmat. 



Exp. 10. 



Snitt av Allium cepa (epidermis från lökfjäll) behandlades med mättad kinin- 

 lösning. På plasmasträngarna uppstodo efter ett par minuter en mängd runda 

 plasmaklumpar. En del av strängarna indrogos i väggplasmat. Vid tillsats av 

 vatten inträdde snart åter normala förhållanden. 



Exp. 11. 



Mercurialis annua. Epidermis från stjälken. Vid tillsats av en mättad kinin- 

 lösuing ökades plasmaströmningens hastighet snart ganska betydligt. Strängarna 

 blevo här och var tunnare, under det att det på andra ställen uppkom runda eller 

 spolformiga ansvällningar. Dessutom uppstodo ganska ofta vibrerande ringar och plas- 

 maslyngor av det slag, som Boresch (1914, s. 109) iakttagit vid behandling av celler 

 från mossblad med kinin. Plasmasträngarna försvunuo emellertid icke fullständigt. 



Exp. 13. 



Mom or die a-h kr. 0,5 "/o koffeinlösning. Redan efter 10 minuter hade de flesta 

 plasmasträngarna försvunnit, ehuru plasmaströmningen ännu fortgick. Koffein i 

 denna och högre koncentration tyckes emellertid ej verka så våldsamt omgestal- 

 tande som en mättad lösning av kinin. 



Exp. 13. 



Banunculus Lingua. Anthoeyanförande barkparenchymceller från en luftstam. 

 I samtliga undersökta celler funnos vid försökets början en del plasmasträngar. 

 Vid tillsats av en mättad chininlösning ökades till en början plasmaströmningens 

 hastighet, men snart blev den åter långsammare och plasmasträngarna började för- 

 svinna genom att indragas i väggplasmat. Även här uppstodo enstaka plasmabollar 

 och ringliknande bildningar. Vid tillsats av vatten inträdde efter någon tid åter 

 normala förhållanden. 



Att i uarkotiserade protoplaster plasmasträngar icke kunna utbildas framgår 

 också av följande experiment. 



Såsom vi i det följande skola se, utbildas det ibland vid plasmolys ofta ett 

 stort antal plasmasträngar. Så erhåller man t. ex. vid plasmolys av Allium cepa 

 (assim. parenchymceller från stjälken) med 0,76 n. glykoslösning efter några timmar, 

 ett rikt förgrenat plasmanät (tig. 24 a och 25 a). Innehåller den plasmolyserande 



