studier över trådlika protoplasmabildningar i växtcellerna 



55 



framför allt om man plötsligt utsätter objekt, hos vilka värmestelhet redan inträtt, 

 för lägre temperatur. 



Liknande förändringar inträda även vid inverkan av induktionsslag (Klembi 

 1895, s. 647 ff.) och vid kemisk retning (se denna avh. s. 49), vilket tyder på, 

 att desamma äro att uppfatta som en specifik verkan av plötsligt inträdande för- 

 ändringar, alltså som ett slags »Schreckwirkung» (se sid. 42). 



Ljusets inflytande på protoplasmats konfiguration har, som förut framhållits, 

 icke kunnat så ingående undersökas som önskvärt vore. Författaren har emellertid 

 kunnat fastställta, att vid plötslig förändring av ljusintensiteten från relativt starkt 

 ljus till svagt (resp. mörker) inga synbara förändringar i protoplasmats konfiguration 

 äga rum. Däremot har vid en förändring av ljusintensiteten i motsatt riktning 

 under stundom en numerisk ökning av plasmasträngarnas antal observerats. 



Mycket genomgripande konfigurationsförändriugar hava konstaterats vid be- 

 handling av växtceller med narkotiserande ämnen, såsom etylalkoliol, eter, kloro- 

 form, antipyrin och några alkaloider (kinin och koffein). Vid användande av rela- 

 tivt starka lösningar (2 "/o eter el. antipyrin, mättad vattenlösning av kloroform 7,6 

 eller 5 "/o etylalkohol), indrogos vanligen plasmasträngarna i väggplasmat, varjämte 

 plasmaströmuingen i allmänhet upphörde. Användes svagare lösningar kunde under- 

 stundom en ökning av plasmasträngarnas numeriska antal konstateras, samtidigt 

 som plasmaströmningen blev livligare. Även vid behandling av cellerna med kinin 

 försvunno ofta plasmasträngarna — åtminstone till en del — genom att indragas i 

 väggplasmat. Ofta sönderföllo de emellertid i runda klumpar eller bollar på det 

 sätt, som BoRESCH (1914) iakttagit hos vissa mossor. 



Slutligen har i denna del också redogjorts för några undersökningar rörande 

 vid plasmolys inträdande konfigurationsförändringar i växtcellerna Enligt äldre 

 iakttagelser (Hofmeister 1867, s. 57) skulle plasmasträngarna vid plasmolys in- 

 dragas i väggplasmat. Detta har emellertid endast visat sig vara fallet vid plas- 

 molys med mycket koncentrerade lösningar. Vid svag eller måttligt stark plas- 

 molys utbildas i stället mycket snart ett stort antal strängar, som i alla riktningar 

 genomkorsa saftrummet. Till sist anhopas emellertid i plasmolyserade celler cyto- 

 plasmat vanligen kring cellkärnan på det sätt som Küster (1910) beskrivit. Hos 

 vissa växter sker detta efter en relativt kort tid, men lios andra inträffar det först 

 efter flera dygn och i vissa fall icke alls. 



Av dessa undersökningar och särskilt av dem, som berört plasmasträngarnas 

 förhållande vid olika temperaturgrader och vid narkos, har således framgått, att 

 den så ofta observerade mera komplicerade anordningen av växternas protoplasma 

 i trådar och strängar endast förekommer under gynnsamma yttre betingelser. I 

 följd härav ligger det ju nära till hands att antaga, att närvaron av plasmasträngar 

 i en växtcell skulle tyda på att en livlig ämnesomsättning där äger rum (se 

 även Klemm s. 677). Undertryckes denna t. ex. genom att cellerna utsättas för 

 abnormt låg temperatur, en längre tids mörker eller narkos försvinna plasma- 

 strängarna, och plasmat antager den relativt enkla gestalt, som det normalt har i 



