ILJnder siua studier över, liuru olika kemiska ämnen påverkade den övei'levande 

 muskulaturens gasutbyte, gjorde Thunberg ^ den märkliga iakttagelsen, att vissa 

 dikarbonsyror, särskilt bärnstensyra, ägde den anmärkningsvärda egenskapen att 

 i positiv riktning elektivt påverka den ena fasen uti gasutbytet, nämligen syrgas- 

 upptagandet, medan den lämnade den andra fasen, kolsyreavgivandet, praktiskt taget 

 orörd. Förklaringen till denna egendomliga företeelse gavs av Batelli ocb Stern ^ 

 vilka påvisade, att animalisk vävnad vid närvaro av syrgas ägde förmåga att oxi- 

 dera bärnstensyra. Deras mätningar gåvo vid banden, att totalmängden syrgas, som 

 en molekul bärnstensyra kunde upptaga till fullständig mättnad, uppgick till en balv 

 molekul, och härav drogo de den slutsatsen, att bärnstensyra vitalt oxiderades till 

 äppelsyra enligt formeln 



COOH + O = COOH 

 CH, CHOH 



COOH COOH. 



Något entydigt bevis för, att det var äppelsyra, som bildades, företeddes icke, 

 då några analyser av den uppkomna presumerade slutprodukten, äppelsyrad baryt, 

 icke företagits. Också påvisade Einbeck \ bl. a. i en av fröken Stern sjelv till- 

 redd reaktionsblandning, att den substans, som bildades vid bärnstensyrans oxida- 

 tion, icke var äppelsyra utan fumarsyra, och gjorde detta invändningsfritt genom ett 

 flertal elementaranalyser av den på ohka sätt isolerade slutprodukten. Även i detta 

 fall upptager en molekul bärnstensyra en halv molekul syrgas, men reaktionen 

 sker annorlunda: 



' Studien über die Beinflussung des Gasaustaiisches des übei'lebendeu Froschmnskels durch 

 verschiedene Stoffe, zweite Mitteilung; Skandinavisches Archiv für Physiologie, Bd 22; Leipzig 1909. 



Die Oxydation der Bernsteinsäure durch Tiergewebe Biochemische Zeitschrift, Bd 30; 

 Berlin 1910. 



' Uber das voriiommen der Fumarsäure im friscliea Fleische, Hoppe-Seyler's Zeitschrift 

 für physiologische Chemie; Bd 87, Strassburg 1913 och Bd 90, ibidem 1914. 



