Några enkla, alif.itiska ß-laktoner 



19 



OCO . CH, . CH . CH3 + HOCO . CH^ . CH(OH) . CH, = HOCO . CH., . CHfCHg) . 



OCO . CHg . CH(OH) . CH3 o. s. v. Det är härvid likgiltigt, oiu syrornas karljoxyl- eller 

 hydroxylgrupper addera sig till laktoneu, produkten blir i båda fallen densamma. 

 På grund af karboxylgruppens större allmänna reaktionsförmåga låg det närmast 

 till hands att tänka sig denna som den reagerande. För pröfning af antagandet 

 gjordes försök att addera ättiksyra till laktonen, hvarvid sannolikt ß-acetyloxismör- 

 syra borde bildas enl. formeln 



OCO . OH2 . CH . CH3 + HOCO . CH3 = HOCO . CH., . CHiCHg) . OCO . CH3 . 



I i ' 



2,6 g (0,03 mol) ß butyrolaktou blandades med 2,0 g (0,033 mol) isättika (ekv. 

 vikt: 60,65, ber. 60,03; den innehöll alltså c:a 1 °/o vatten). Att följa den väntade re- 

 aktionen genom titreriug lät sig icke göra, då mängden syra icke komme att ändras, 

 och det var därför nödvändigt att söka studera någon annan starkt föränderlig egen- 

 skap hos blandningen. Man kunde vänta, att förtvålningshastigheten i alkalisk lösning 

 skulle kunna användas härför, då laktoneu och den väntade estersyran sannolikt sön- 

 derdelas med en väsentligt ohka hastighet 



Sedan blandningen förvarats tre dygn vid rumstemperatur, uttogs ett prof på 

 0,3703 g, som till neutralisation förbrukade 26,62 ccm 0,1010-« baryt. Af denna lösning 

 (0,089 » i afseende på från början befintlig ß butyrolaktou) inpipetterades 5,00 ccm i 

 förvärmda blandningar af 4,40 ccm 0,1010-n baryt och 100 ccm vatten. Profven be- 

 handlades på samma sätt som vid de redan beskrifna kinetiska försöken. Temp. 25,0". 

 I tabell 11 hafva a, b och t samma betydelse som förut (s. 14), A betyder till förtvål- 

 ning förbrukad baryt i ccm och i procent af den till fullständig förtvålning beräknade 

 barytmäugden, B motsvarande kvantiteter ur tabell 7. 



TABEF.L 11. 

 (1 = 0,0041. = 0,OC40. 



t 



A 



B 



'2 



1,51 ccm = 



34 "lo 



30 "/o 



[) 



2,85 » = 



65 . 



65 " 



20 



0,40 » = 



78 . 



80 » 



Öfverensstämmelsen mellan A- och ß-kolumnerna gjorde det sannolikt att ingen 

 reaktion ägt rum mellan laktonen och isättikani Den återstående delen af den ur- 

 sprungliga blandningen upphettades därför under 9 timmar till 80 — 90" i en kolf, som 

 tillslutits med en kork försedd med ett till en lång kapillär utdraget glasrör. Efter 

 afsvalning gjordes en förnyad bestämning af förtvålningshastigheten, 0,3700 g förbru- 

 kade till neutralisation 27,83 ccm 0,101o-« baryt, hvilket visar någon ökning i syre- 

 mängden, som blott kan ha uppkommit genom inverkan på laktonen af det i isättikan 

 befintliga vattnet. De kinetiska profven utfördes med samma mängder och på samma 

 sätt som i förra serien (tab. 11). Resultaten anges i tabell 12, där beteckningarna 

 hafva samma betydelse som i tabell 11. 



' L. Smith (Lunds Universitets Årsskrift N. F. Afd. 2. Bd 11. N:r 2. (1914), har gifvit ett 

 lärorikt exempel pä den fördel kinetiska studier medföra för bestämmande af substansers enhet- 

 lighet eller en blandnings beståndsdelar. Metoden är för öfrigt rekommenderad redan af van't Hoff. 

 (Vant Hoff Cohen, Studien kui" chem. Dynamik 1896, s. 118), men synes ha vunnit allt för liten 

 efterföljd. 



