4 



Victor Berglund 



garua, där gifva de upphof till en tuberkulosbäixl, som åtföljes af en sekundär 

 infektion af körtlarna. Vi finna dcå en primär tuberkulos bärd i lungparencbyraet 

 omkring en broncbiolus. Denna gifver i siu mån uppbof till infektion i lymfkört- 

 larue genom en direkt spridning af tuberkelbacillerna i de lymfbanor, som ligga 

 närmast ifrågavarande härd, till de körtlar, i bvilka dessa utmynna, d. v. s. de broncbo- 

 pulmonala lymfkörtlarne. J stort sedt bar man sålunda att skilja på tvenne infek- 

 tionssystem, nämligen infektion genom digestions-apparaten (d. v. s. munbåla, svalg, 

 matstrupe, mage ocb tarmkanal) ocb infektion genom andningsorganen. 



Den första uppfattningen, som man numera allt mera båller på att lämna, 

 förfäktas emellertid ännu af vissa forskare, Calmette ocb bans lärjungar, von Bebring, 

 Rieder m. fl., bvilka bålla före, att de infektiösa ämnena uppsugas igenom de små 

 lymfkärlsöppningar, som finnas i slembinnorna, i njunbålans svalg, matstrupen, magen 

 ocb tarmen. Härifrån transporteras de af luftströmmen till de närmaste liggande 

 lymfkärlen, bvilka verka som ett filter för tuberkulos bacillerna. Den inflammatoriska 

 ansvällning, som till en början inträder, kan så småningom öfvergå i förkalkning 

 ocb inkapsling af bacillerna. En ansvällning af lymfkörtlarna kan, då inga andra 

 moment föreligga, närmast tyda på en inträdande tuberkulös infektion. Den vidare 

 spridningen af tuberkelbacillerna sker antingen längs lymfbanorna eller per conti- 

 nuitatem. I ocb omkring lymfkärlen uppstår en inflammatorisk process, som resul- 

 terar i förtjockningar af lymfkärlsväggarna ocb tillslutning af deras lumen. En 

 retrograd spridning af tuberkelbacillerna kan äga rum längs lymfkärlen ocb i dessa 

 från t. ex. mediastinal-körtlarna eller fortskrida i den peribroncbiala väfnaden längs 

 utmed broncberna till spridda delar af lungorna. Som ofvan nämndt sker äfven 

 spridningen direkt efter genombrottet af den primärt infekterade lymfkörtelkapseln. 

 Understundom kan ett genombrott äga rum från en tuberkulös körtel in i blod- 

 kärlen, ocb man får då en bastig öfversvämning af tuberkelbaciller i bela lungväf- 

 naden. Rieder fastbåller med bestämdbet, att utbredningen af tuberkulos i lungorna 

 sker från bilus ocb oftast längs den öfre af de tre broncberna. Först sedan den 

 nått lungspetseu, blir den kliniskt påvisbar. 



Den senare uppfattningen om tuberkulosens inträde i människokroppen bar i 

 vår tid vunnit allt flera anbängare. Det var särskilt genom arbeten av Küss, Golm, 

 E. Albrecbt, H. Albrecbt, Escbericb, Hamburger ocb Hedrén som ifrågavarande 

 teori vann stadga. Samtliga dessa författare bafva oberoende af bvarandra, men 

 genom fullt analoga studier ocb undersökningar kommit till så godt som kongru- 

 enta resultat. Redan år 1876 bar Parrot i Société de biologie Paris framlagt resul- 

 tatet af sina undersökningar öfver förbållandet mellan förändringar i lungorna och 

 förändringar i de tracbeo-broncbiala Ijniif körtlarna, i det ban påvisade att man ej 

 kunde påträffa sjukliga processer i lungorna utan att samtidigt finna analoga för- 

 ändringar i de lymfkörtlar, som motsvara ifrågavarande lunggebit; och omvändt, 

 att man aldrig fann något, som kunde tyda på sjukliga processer i de tracbeo-bron- 

 cbiala lymfkörtlarna utan att samtidigt finna bkuande processer i lungväfnaden 

 Parrot har också frambåUit att ifrågavarande lagförhållande äger sin giltighet äfven 



