Tuberkulos i lungorna bos barn i åldern 5 — 13 år 



5 



beträffande tuberkulossjukdomeii. I 145 fall af tuberkulos, som koinrao till sektio- 

 nen, kunde han påvisa cn primär tuberkuloshärd. Hans undersökningar foi'tsattes 

 af flera af hans lärjungar och särskildt Hervouet kunde till fullo styrka riktigheten 

 af denna Parrots iakttagelse, som sederuaera vunnit burskap under namn af »la 

 loi de Parrot». 



Parrots undersökningar angående tuberkulosens inträde i människokroppen 

 vunno ytterligare erkännande genom G. Kiiss arbete. Denne fullföljde Parrots 

 undersökningar i detalj och framlade sina resultat år 1898 i en afhandling, som 

 han kallat »de l'hérédité parasitaire de la tuberculose humaine». Küss påpekar, 

 cM tuberkulosens första iipplrädande hos harn oj är Idinisht diagnosticerhar. Patolo- 

 giskt-anatomiskt ger den sig tillkänna genom en liten oftast subpleuralt belägen 

 tuberkel, som skarpt aftecknar sig mot den omgifvande lungväfnaden, och som kan 

 blifva bestående oförändrad i lungan i långa tider, t. o. m. år. Den kan sedan 

 antingen skrumpna octi undergå regressiva förändringar eller också gå till smältning 

 och tömma sig som var i en bronch. De lymfkörtlar, som regionärt motsvara en 

 sådan liten härd, blifva alltid tuberkulöst infekterade. Om virus följer de lymfkärl, 

 som löpa längs broncherna, så infekteras i första hand de intraparenchymatösa 

 lymfkörtlarna; ligger härden i närheten af hilus, så inträder infektion dii-ekt i de i 

 denna belägna lymfkörtlarna. Då de första körtelsystemen sällan äro i stånd att 

 hejda infektion, blir ofta äfven den andra gru[)pens körtlar, d. v. s. niediastinal- 

 körtlarna, infekterade. Först i dessa finner man en barriär för tuberkulosbacillens 

 framfart. Understundom kan en utläkning av körteltuberkulos äga rum, men i 

 vanliga fall skrider infektionen vidare och tuberkulosen blir kliniskt påvisbar. Infek- 

 tionen väljer därvid antingen lymf vägar eller blodvägarna, understundom sker dess 

 utbredning genom aspiration eller per continuitatem ; det är oftast lungspetsarna 

 som blifva säte för infektionen. Från ifrågavarande körtlar kan den tuberkulösa 

 processen äfven sprida sig till andra organ. Kiiss anser sig hafva påvisat, att lymf- 

 banorna emellan den primära härden och de första regionära körtlarna ofta kunna 

 bhfva intakta. Den primära härden utgöres understundom af en liten gru{)p tätt 

 intill livarandra stående små knottror, men oftast finner man endast en sådan; 

 någon gång påträffas en andra; däremot finner man sällan två härdar på större 

 afstånd från hvarandra. Påträffas emellertid multipila härdar, har man enligt Küss 

 att räkna med en synnerlig intensiv infektion. Küss har gjort sina undersökningar 

 på i tuberkulos döda barn från spädaste ålder. 



Den primära härden kan variera från ett knappnålshufvud till en hasselnöts 

 storlek, den är oftast väl begränsad samt omgifven af en fibrös kapsel, innehållet 

 är mer eller mindre torrt, ostigt. Ibland har en smältning ägt rum, hvarigenom 

 en hålighet, caverna, uppkommit. I andra fall har man en hård vägg och kompakt 

 innehåll, då en kalkvandling inträdt. Beträffande läget i lungorna, så äro oftast de 

 nedre loberna sätet för de primära härdarna, mera sällan de öfre och nästan aldrig 

 spetsarna. Küss vill förklara detta därigenom, att tuberkelbacillerna oftast och 

 lättast slå sig ned och fastna i de ställen af lungorna, där luftströmmen är starkast. 



