Tulierkulos i lungorna hos barn i åldern 5 — 13 år 



13 



Som man ser, föreligger en fullständig kongruens mellan resultaten af Golms 

 och Hedréns undersökningar. Bl. a. vetenskapsmän, som behandlat ifrågavarande 

 ämne, må nämnas: Foediseh. Denne har i »Mitteilungen der Gesellschaft für innere 

 Medicin und Kinderheilkmide» (in Wien 191 U) också påvisat ett bestämt samman- 

 hang mellan lunghärden och de tuberkülösa förändringarna i de regionära körtlarna- 

 Vidare må nämnas: Most's »Die Topographie des L3^mphgefässapparates des mensch- 

 lichen Körpers und ihre Beziehungen zu den Infektionswegen der ïubeikulose» 

 (Bibliotheca n^edica. Abtlg. I. 1908); Birch-Hirschfeld : »üeber den Sitz und die Ent- 

 wicklung der primären Lungentuberkulose (Deutsches Archiv fiu' klinisclie Medizin- 

 Bd 64. 1899). Winkler: »Zum Pathologi der Tuberkulose im Kindesalter (Verhand- 

 ungen der deutschen pathologischen Gesellschaft 1904). Orth och Ribbert hafva, 

 med stöd af erfarenheten om lungornas särskildt stora disposition för tuberkulos- 

 lokalisation, hvarhelst ingångsporten i kroppen än må befiima sig, försökt vederlägga 

 Gohns m. fl. iakttagelser och antagande om primärhärdens äerogena ursprung, i det 

 de påstå, att det ej är uteslutet att infektionen i bronchioli kunnat ske genom blod- 

 banorna. 



Då emellertid l)åde Golm, Albrecht m. il. nästan alltid kunnat påvisa bron- 

 chiolns såsom en liten springa i härden förefaller det egendomligt, om ej denna 

 bronchiolusrest skulle peka på ett primärt samband mellan härden och denna, och 

 betydligt sannolikare än att infektionen genom blodbanorna alltid skulle välja lung- 

 väfven närmast omkring en bronchiolus. 



B. Den numera mest spridda uppfattningen om människotuberku- 

 losens uppkomst och spridning. 



Som en af senare tidens märkesmän på ifrågavarande område förtjänar näm- 

 nas A. Hamburger i Wien. Genom sitt arbete »Tuberkulose der Kinder» har han 

 gjort sig förtjänt af stort erkännande, och den uppfattning, han här häfdar angå- 

 ende hithörande ting, torde vara den som i vår tid vinner mest anslutning. I lik- 

 het med Küss, Gohn, H. Albrecht och E. Albrecht m. fl. anser han härden i lungorna 

 vara det primära och 13'mfkörtelförändringarna det sekundära och uttalar sig ganska 

 kategoriskt med följande ord: 



»Ueber die Infektionsverhältnisse bei der Tuberkulose sind wir heute, das ist 

 keine Uebertreibung, wohl recht genau unterrichtet». Beträffande infektionskällan 

 anser han, att man har uteslutande att söka (Jeniia i någon med öppen tuberkulos be- 

 häftad människa. I likhet med Flügge antar han, att infektionen sker på det sättet, 

 att de med exspirationsluften utslungade fina vatteupartiklarna innehålla baciller, 

 som genom inandningsluften inkomma i barnens lungor och att de där fastna och 

 gifva anledning till en primär härd. Som stöd för denna inhalationsteori anför han 

 dessutom, att man i mer än 95 % af alla barnlik, som öfverlmfvudtaget visa tuberku- 

 los, funnit en tuberkulös härd i längan och tuberkulösa fördndriugar i bronchialkör tlarna. 

 Hamburger uttalar vidare det påståendet, att infektionen vid tuberkulos inträder hka 



