Tuberkulös i lungorna hos barn i åklern 5 — 13 år 



15 



För jämförelses skull närslutes en tabell cfver Hamburgers patholog.-anatom. 

 undersökningar öfver fall, som ej dödt i tuberkulos, nien som dock visat tuberkulösa 

 förändringar i kroppen. 



1. Jahr. 



'i. Jahr. 



•i.— i. 

 Jahr. 



5. — G. 

 Jah v. 



7.— 10. 

 Jalir. 



11.— 14. 

 Jahr. 



1,5 »/o 



9% 



30 »/o 





86 o/o 



77 »/o 



Ofvan anförda siffror visa, att barnl^efolkningen i städerna i jämn stigande 

 serie tuberkulosinfekteras, så att så godt som alla individer i stadssambällen vid 

 pubertetsåldern utan undantag liafva tuberkulossjukdomsfröet i kro}>pen. 



Tuberkulosen är emellertid en infektionsprocoss, som endast under vissa be- 

 tingelser manifesterar sig såsom sjukdom, således alla människor kunna tuberkulos- 

 infekteras men beböfva därför ej blifva tuberkulossjuka. Dispositionen till tuberku- 

 losen är, med andra ord, obligat, till sjtiJcdomen faJadtativ. Enligt Hamburger är 

 dispositionen till sjukdomen beroende på en mängd olika faktorer, i första band 

 tiden för den första infektionen. Ju yngre barnet är desto sannolikare inträder 

 sjukdomen, ju äldre, desto osannolikare. Dispositionen till sjukdom aftager år från år. 



Beträffande tuberkulosens patologisk-anatomiska förbållande i barnaåren anser 

 Hamburger, att man med stöd af senare tiders forskningar kan våga fastslå föl- 

 jande tre ting: 1. Primäraffektionen åtföljes af reaktion i de regionära lymfkörtlarna. 

 2. Immunitet mot ny infektion förefinnes samt 3. en utpräglad l>enäyeiihet för recidiv. 



När bacillerna inkomma i lungorna genom inandning utan att sedan åter 

 blifva utbefordrade, stannar en del af dem i lungalveolarna, en annan, som in- 

 kommer i lymfbanorna, föres till de broiicliiala lymfkörtlarna, ocb slutligen inkom- 

 mer en del i blodbanorna ocb föres ut i krojipen. Kroppen uppsvarar nu genom 

 bildandet af vissa ämnen, som man betecknar med namnet antikroppar, bvilka 

 motverka bacillernas förökning ocb verksamliet. Härvid komma dels hvita blod- 

 kroppar, dels vissa väfnadsceller till användning, ocb det uppstår omkring bacil- 

 lerna s. k. härdar. Dessa härdar kunna antingen utvecklas vidare och förökas under 

 en allmän aftyning af kroppen eller läkas under ärrbildning, men understundom kunna 

 i en synbart utläkt härd baciller lefva kvar, som visserligen ej förökas, men ändock 

 behålla sin vindens och under gynnsamma förhållanden, d. v. s. om kroppens 

 skyddsorgan på ett eller annat sätt skadas, åter flamma upp med ny lifsenergi och 

 gifva upphof till en stark ökning i antal af nya härdar, s. k. recidiv. Härtill for- 

 dras framkallande moment i en eller annan form och som de vanligaste och vik- 

 tigaste räknas infektionssjukdomar, onaturligt lefnadssätt och trauma. Liksom Sluka 

 anför Hamburger i första hand mässling och kikhosta som framkallande och för 

 tuberkulos praedisponerande sjukdomar. Omstående figur, fig. 1 , som är hämtad ur Wien. 

 klin. Wochenschrift från en uppsats af Sluka: »Ein weiterer Betrag zur Hilus- 

 tuberkulose des Kindes im Röntgenbild,» visar förhållandet mellan mässling resp. 

 kikhosta och hilustuberkulos. v. Pirquet och Hamburger hafva påvisat en direkt 



