22 



Victor Bergland 



Plåtgranskuingen bor helst förelagas i ljusskåp. Den nya s. k. astralskärmen 

 skall äga vissa ganska afsevärda fördelar framför den gamla bariûmplatinacyamur- 

 skärmen, framför allt därigenom, att den ger en klarare bild och saknar efter- 

 belysning. 



Till en början installes bländaren för totalbild, så att man kan skaffa sig en 

 öfversikt och följa bröstväggens och diaphragmas rörelser. Sedan granskas lung- 

 spetsarna under respirutionsöfningar, samt lungportarne och de öfriga luugfällen. 

 Härvid använder man större eller mindre afbländning. Båda sidor jämföras och 

 hvarje fält undersökes för sig. Hinder för eller begränsning i bröstkorgens och 

 diaphragmas rörelser tyda på sammanväxningar mellan bröstväggen, resp. ^'mellan- 

 gärdet och lungan. Förutom de båda spetsfälten böra äfven de omedelbart nedanför 

 claviculae och intill sternum belägna fälten noga undersökas. Vid fotografering 

 bör man använda plåtar af format 30X40 cm. för vuxna. För en öfversiktsplåt 

 brukar man gärna förstärkningsskärm. Vill man däremot liafva en detaljplåt och 

 särskildt om det gäller lungspetsfälten, bör helst förstärkningsskärm ej användas. 

 Albers Scliönberg tillkommer förtjänsten af att hafva utbildat den första tekniken 

 för Inngspetsfotograferingen. Hnns tillvägagångssätt äfvensom hans tydning af för- 

 ändringarna i lungspetsarna erkännas än i dag som de mest tillförlitliga. 



F. Den normala bilden af thorax och speciellt lungorna vid 



Röntgenundersökning. 



1. Den normala thoraxbilden 



Med den normala thoraxbilden menar man vanligen den bild, som vid sagittal- 

 projektion up})koinmer |)å fluorescensskärmen eller fotogi-atiplåten. Man ser på denna 

 tvemie symmetriska konformiga fält eller ytor, som innesluta en nästan trekantig, 

 nedtill bred, uppåt afsmalnande skugga, den s. k. midtelshiiggan. Upptill och utåt 

 begränsas dessa fält af mjukdels- och skelettskuggor, nedtill af de båda uppåt kon- 

 vexa konturerna som diaphragmakupolerna bilda. Refbenen afteckna sig vid genomlys- 

 ning som smala, bågformigt böjda, uppåt konvexa, symmetriskt belägna, mörka band 

 eller stråk, hvilka uppdela de båda lungfälten i symmetriska kongruenta mindre fält. 



Vid fotografering på nära håll och i dorsoveutralriktning framträder under- 

 stundom äfven de främre partierna af refbensbågarna, hvarigenom lungfälten blifva 

 uppdelade i rutor af större och mindre täthet. Refbensbrosken äro under normala 

 förhållanden ej synbara. Hos äldre personer finner man dem ofta förbenade och 

 då synliga ända till sternum. Den nedre refbensraden företer ofta nog på en längd 

 af 6 — 8 cm. en dubbelkontur, som enligt A. Köhler betingas af den s. k. sulcus 

 costahs. Tafla V: 1. Nyckelbenen afteckna sig som två tydliga kraftiga skuggstråk 

 förlöpande från öfre delen af midtelskuggan utåt och något u[)pât mot skulderbladen. 

 Skulderbladen däremot gifva endast svaga skuggor i form af trekant. Stundom fram- 



