Tuberkulos i lungorna hos barn i åldern 5 — 13 år 



25 



uteslutande broncherna, som åstadkomma lungteckningen (Ausperger, Krause, 

 Bech, de la Comp., Schellenberg), andra hålla före, att det är blodkärlen, som be- 

 tinga densamma (Alhers Schönberg, Holzknecbt, Rieder, v. Dehn, Frankel, Cohn, 

 Assmann). Båda teoriernas förfäktare äro kända som äiliga och vederhäftiga for- 

 skare, och man behöfver endast hänvisa till namnen för att förstå, huru svårlöst 

 denna fråga i själl'va verket varit. Närmast sanningen torde i detta fall som i så 

 många andra de komma, som gå en medelväg och som antaga, att både broncher 

 och blodkärl kunna bidraga till uppkomsten af lungteckningen (Groedel, Köhler), 

 och särskildt om de undergått några patologiskt anatomiska förändringar. Det är 

 just iakttagelser på sådana förändringar, som mest gifvit stöd åt den sistnämnda 

 medelvägsteorien. Anmärkas bör från ren anatomisk synpunkt, att grupperingen 

 mellan broncher, vener och arterer alltid sker i frontalplanet. Särskildt ofta hnner 

 man i 2:dra, 3:dje och 4:de intercostalruramen i närheten af hilus ringformiga 

 skuggor af ända till en ärtas storlek. Dessa ringformiga bildningar uppstå om 

 broncherna träffats tangcntielt. Afven blodkärl, som på detta sätt träffas af Rönt- 

 genstrålarna, kunna gifva up[)hof till runda välbegränsade Häckar, likvisst utan 

 centrala ljusare fält. Det är särskildt A. Köhler, som sökt gifva ofvannämnda för- 

 klaringar till dessa bildningar. För uppkomsten af hilusskuggan få vi äfven räkna 

 med ett tredje substrat, nämligen de i hilus belägna lymfkörtlarne, och antaga att 

 genom en summation af skuggorna från samtliga anatomiska väfnader en förstärk- 

 ning af bilusteckningen kan åstadkommas. 



De i thorax belägna lymfkörtlarna spela i lungdiagnostiken en mycket stor 

 roll. Rent anatomiskt skiljer man enligt förslag af Köhler mellan mediastinala 

 lymfkörtlar, hvilka Röntgenologiskt kunna konstateras i sned ])rojektion, hronchiahi 

 eller hiluskörtlar, som ligga i bilusteckningen och ett stycke utaulor midtelskuggan, 

 samt imhnonala lymfkörtlar. De senare ligga långt utanför midtelskuggan i själfva 

 lungfälten. A. Rieder har en annan indelning och skiljer emellan tre stora grup- 

 per af körtlar, nämligen de mediastinal a, som ligga i öfre mediastinum och i omedel- 

 bar näi'het häraf, hilusJwrthir, som finnas i hilus och hronchiala, sådana körtlar, 

 som ligga i vinklarna af bronchialförgreningen. I »Handbuch der Anatomie», 

 Krause, 1903, omnämnas följande körtlar: Lymphoglandulae trachdes, lymphoglan- 

 dulae bronchiales samt lymplioglandulae pulmoiudes. De senare äro på sin höjd 

 linsstora och ligga i stor mängd i hmgväfven. Lymphoglandulae bronchiales, 20 

 å 30 till antalet, ligga direkt på Ijroncherna och finnas särskildt anhopade vid tra- 

 cheans delningsställe. Lyuiphoglaiidnlae intercodales kallas några körtlar 1(3 å 20 

 på hvarje sida, som ligga framför refbensbufvudena och på framsidan af kotkrop- 

 parna. Vidare omnämnas lymphoglandulae medias finales anteriores, som ligga ome- 

 delbart bakom sternalkörtlaina dels framför arcus aortae och venae anonymae dels 

 framför pericardiet, samt posteriores, hvilka äro belägna längs aorta och oesophagus. 

 Mediastinalkörtlarna sammanhänga med bronchialkörtlarna. 



Den allmännast vedertagna indelningen af lymfkörtlarna i brösthålan torde 

 vara den af Sukiennikow föreslagna, se fig. 2. Sukiennikow skiljer emellan Itjinpho- 



Lunds Universitets Årsskrift. N. F. Avd. 2. Bd 12. 4 



