32 



Victor Berglund 



citeras ofta och anföras såsom de mest vederhäftiga på ifrågavarande område än i 

 dag. Köhler påpekar »dass für die Röntgenuntersuchung überhaupt diejenigen 

 Fällen am günstigsten liegen, bei welchen bereits Verkalkung der intrathorakalen 

 Drüsen eingetreten ist, denn der Absorptionskoeffizient der Kalkmasse für Rönt- 

 genstrahlen ist im Gegensatz zu dem niedrigen Absorptionskoeffizienten lufthaltigen 

 Lungengewebes ein derart hoher, dass hier die augenfälligsten Kontraste sowohl 

 am Schirm als auf der Platte entstehen müssen». — Till en början undersökte 

 Alban Köhler hufvudsakligen barn, som, enligt uppgift af deras resp. husläkare, 

 mellan 4:de och 10:de året säkert hade genomgått en skrofulös sjukdom, och han 

 fann hos dessa i de klaraste lungpartierna runda ärt- till hasselnötstora bildningar 

 af många gånger samma intensiva skugga, som man eljest endast ser vid metalliska, 

 främmande kroppar. Dessa skuggfläckar pläga i allmänhet på Röntgenogrammet 

 vara anordnade i form af en oval krans, hvars längdaxel kan tänkas sammanfalla 

 med vänstra randen af kotpelarskuggan. Författaren anmärker som en egendom- 

 lighet för dessa Röntgenogram, att de flesta patologiska skuggor, som kunna tydas 

 som körtlar, hgga på elt relativt stort afstånd från midtelskuggan, och han var först 

 i tvifvelsmål, huruvida det verkligen gällde tuberkulösa körtlar eller om det möj- 

 ligen vore ostvandlade bronchitiska härdar. Med stöd af anatomen Cruveilhier's 

 påstående, att j)ulmonalkörtlar påträffas ända in till bronchialförgreningarna af 4:de 

 ordningen, antager också Alban Köhler, att ofvannämnda skuggor härröra från 

 lymfkörtlar. Han anser vidare, att utom dessa pulmonala det äfven flnnes mer 

 centralt belägna körtlar, s. k. mediastinalkörtlar, hvilka samtidigt med bronchialkört- 

 larna blifva infekterade, men att dessa skuggor vid sagittal genomlysning och foto- 

 grafering döljas af kotpelaren och aortabågen. Däremot komma skuggorna af 

 bronchialkörtlar af l:sta ordningen att ligga omedelbart utanför randen af midtel- 

 skuggan, men där likvisst många gånger döljas af de täta skuggor, som bildas 

 af kärl och stambroneher. Tillsammans bilda dessa den s. k. hilusteckniugen. De 

 förkalkade utläkta lungkörtlarna gifva alltså de bäst utdifferentierade bilderna. 

 Piltz (Inaug. Diss. Warburg 1911) påstår sig vid djurexperiment ej hafva kunnat 

 påvisa körtlar förr än de varit kalkvandlade. Beträffande de icke förkalkade kört- 

 larnas Röntgenologiska differentiering skrifver Alban Köhler, att den kemiska sam- 

 mansättningen och halten af oorganiska beståndsdelar härvidlag bör kunna spela 

 en betydande roll. Köhler stödjer sig i denna sin uppfattning på följande arbete: 

 Ott: Die chemische Pathologie der Tuberkulose. Berlin 1903; C. W. Schmidt: 

 Ueber unorganische Bestandteile des Lungengewebes und der Bronchialdrüseu. Diss. 

 Freiburg 1865; Schmoll: Ueber die chemische Zusammansetzung von tuberkulösen 

 Käse. Deutsches Archiv f. klin. Medizin. Bd. 81. 1904. En af dessa undersök- 

 ningar lämnar följande resultat: »Bei der Untersuchung auf unorganische Bestand- 

 teile konnte in Salzsäureauszug eine ziemlich grosse Menge von Kalk und etwas 

 Phosporsäure nachgewiesen werden». Därjämte framgår det med all tydlighet, att 

 de ostigt smälta körtlarna gifva en mörkare skugga å Röntgenbilden än de enbart 

 hypotrofiska och indurerade körtlarna. Alban Köhler skrifver: »Die am weitesten 



