36 



Victor Berglund 



De upjjkomma sannolikt genom lymfstas och äro ursprungligen att betrakta såsom 

 en tuberkulos l3Mufangit. 



Först sedan tuberkulosen börjar sprida sig från de bronchiala lymfkörtlarna 

 till öfriga delar af lungan blir den kliniskt påvisbar. Scbüt var en af de första, 

 som påpekade tuberkulosens spridning från hilus till de öfi'e delarna af lungorna, i 

 det att han framlade Röntgenbilder, där man såg hilusförändiingar och uppåt mot 

 spetsarna förlöpande, grenformigt uppdelade stråk af större och mindre täthet och 

 tjocklek likvisst utan några som helst förändringar i spetsfälten. Beträffande sam- 

 bandet mellan hilustuberkulos och spetstuberkulos påpekar Klewitz, att man oftare 

 hnncr hilustuberkulos utan samtidig tuberkulos i s|)etsarna, än spetstuberkulos utan 

 hilustuberkulos, och Schellenbkrg påstår sig hafva funnit många fall af spets- 

 tuberkulos utan hilustuberkulos (Beitr. z. Klin. d. Tuberk, Bd. 3. N:o 2). Kölder 

 framhåller, att spetsarna ofta äro fullkomligt fria från tuberkulos vid en uttalad 

 hilustuberkulos. »Ber weiterem Fortschritten des tuberkulösen Prozesses in der Lunge 

 schiiessen sich an die eben beschriebenen Gewebesveränderuugen tuberkulöse bzw. 

 käsige Infiltrationen in den medianen Partien der Oberlappen an, auf welche häufig 

 erst später die eigentliche Lungenspitzenerkrankung folgt» (Rieder) Afven om 

 nu den tuberkulösa processen från hilus med förkärlek väljer den öfre vägen mot 

 lungspetsen, så kan den dock sprida sig radiärt från hilus till alla delar af lungan. 

 Detta ger sig till känna på Röntgenplåten genom ett starkare framträdande af lung- 

 teckningen, d. v. s. genom trädgrensliknande, täta, ojämnt tjocka stråk åt alla håll. 

 Ifrågavarande stråk eller strängar kunna understundom vara besatta med större 

 eller mindre knottror. 



Såsom ett prsedilektionsställe för tuberkuloslokalisationen i lungorna, sedan 

 en spridning från hiluskörtlarna börjat äga rum, har man velat, som förut nämudt är, 

 betrakta det omedelbart nedanför klaviculan intill kärlskuggan beläget fältet af öfre 

 loben. Denna intraklaviculära trekant, som särskildt af Rieder, Hoffmann och 

 Schut betraktas såsom prsedisponerad för tuberkulos, kan mången gång vara an- 

 gripen, innan man ännu kan finna några förändringar i motsvarande lungspets. — 

 Så småningom kunna emellertid äfven sådana inställa sig. Sedan tuberkulosen 

 börjat sprida sig till öfriga delar af lungorna, finner man å Röntgenplåten fläckiga 

 grumlingar, hvilka efter hand kunna sammansmälta med ostvandlade körtlar för att 

 till sist öfvergå i mera kompakta skuggor. Lorey anmärker i samband med att 

 han beskrifver uppkomsten af dylika förändringar, att uttalade fläckiga grumlingar 

 af lungfälten i större och mindre utsträckning jämte abnoj'mt starka hilusskuggor 

 hos barn äfven kunna framkomma vid kapilarbronchit och broncho-pneumonier, 

 liksom äfven vid mässlingspneumonier. Skuggor, som uppkomma vid gränsen mellan 

 refben och refbensbrosk hos rachitiska barn, böra noga observeras (den rachitiska 

 rosenkransen). Vid kronisk bronchit och bronchiestasier, anmärker vidare Lorey, 

 kunna varfyllda broncher gifva upphof till förtätade grenformiga bildningar. Stas 

 i lungkretsloppet kan understundom framkalla samma Röntgenbild. 



Sedan gammalt hade man emellertid hållit före, att lungspetsarna i allmänhet 



