Tuberkulos i luugorua lios barn i åldern 5 — 13 år 



65 



att dessa fält i sina mediala partier innefatta hilus, där man så godt som alltid 

 finner förändringar i form af en förstärkning resp. förstoring af teckningen. Det 

 är också helt naturligt, att en hel del härdar, som i sagittalprojektionen befinna sig 

 bakom eller framför hilusteckniugen, ej med säkerhet kunna utdifferentieras utan i 

 stället komma att hänföras till hilusteckningen. Häraf följer, att de båda mellersta 

 fälten ifråga om tydningen blifva ytterligt vanskliga. Högra mellersta fältet har i 

 311 fall 167 ggr företett suspekta förändringar, det vänstra mellersta 159 ggr. 

 Sedan följa det högra nedre fältet 141 ggr, vänstra öfre 82 ggr, högra öfre 78 ggr 

 samt vänstra nedre 76 ggr. Afven ifråga om de suspekta lungfälten dominerar 

 som ofvan nämndt den högra lungan med 386 tillfällen mot 317 i den vänstra. 

 I motsats till Golm har jag funnit det högra öfre lungfältet vara det minst engagerade. 

 I 311 fall har högra öfre lungfältet visat sig vara fritt 220 ggr, därnäst följa det vänstra 

 nedre 215 ggr. det vänstra öfre 210 ggr, det högra nedre 79 ggr, slutligen det 

 vänstra mellersta och det högra mellersta lungfältet med resp. 77 och 72 ggr. 

 Man skulle här med fog kunna fråga »äro de funna multipla härdarna samtliga 

 primärhärdar eller möjligen en del sekundära s. k. aspirationshärdar» ? — Det är 

 gifvetvis ej möjhgt att i alla fall med säkerhet afgöra denna fråga och man kan 

 helt naturligt ej förneka möjligheten af att en del sådana härdar äro sekundära 

 aspirationshärdar. Man förutsätter emellertid gärna, för att aspirationshärdar skola 

 uppkomma, att kliniska tecken skola liafva förefunnits vid något tillfälle. Då här- 

 till kommer, att härdarne framträda med olika tydlighet, torde det knappast ligga 

 inom möjlighetens område att i hvarje fall afgöra det ifrågavarande spörsmålet. 



Af öfversiktstabellen framgår, att de delar af lungorna där luftströmmen är 

 starkast oftare blifva säte för tuberkulösa förändringar. De båda lungspetsarne 

 förete förhållandevis en lindrig infektion, hvilket i analogi härmed skulle förklaras 

 af rena tyngdlagsförhållanden på så sätt, att bacillerna på grund af sin tyngd ej 

 skulle så lätt kunna följa med inandningsluften uppåt utan tändigen snart fastna 

 i den del af lungan, som motsvarar den raka vägen för respirationsluften. Efter 

 Röntgenplåtarne att döma ser det ut, som om den tuberkulösa infektionen skulle kunna 

 ske dels och hufvudsakligast genom en priniär härd i lungan, U])pkommen genom 

 inhalation, dels ock under vissa andra exceptionella förhållanden genom lymfvägarne. 

 Den förra möjligheten äger sitt starkaste stöd i patologernas iakttagelser liksom i 

 de vanligaste Röntgenologiska fynden. Då man nu därjämte finner Röntgenplåtar 

 med tydliga hilusförändringar och förstärkt lungteckning utan härdar, hafva vi 

 dock fog för antagandet af en primär infektion i hiluskörtlarne. Se vi sålunda en 

 förstärkt lungteckning i ett lunggebit, som är fritt från härdar, kan man mycket väl 

 tänka sig orsaken och förklaringen till detta ligga däri, att genom lymfvägarne in- 

 fekterade och degenererade hiluskörtlar genom skrumpning och ärrvandling åstad- 

 komma ett tiyck med ty åtföljande lymfstas, sanit eventuelt retrograd tuberkulös 

 infektion i de blodkärlen och broncherna omslutande utspända lymfkärlen. Skill- 

 naden emellan en primär inhalationshärd och en sekundär genom retrograd infektion 

 uppkommen härd skulle som ofvan antydt är ligga däri, att den primära härden 



Lunds Universitets Årsskrift. N. F. Avd. 2. Bd 12. 9 



