70 



Victor Berglund 



lindrigare, men dock så svåra, att patienterna fingo underkasta sig behandling. Det 

 första fallet gällde en 12-årig yngling, som var hurtig och pigg, och hos hvilken 

 intet anmärkningsvärdt i fråga om allmäntillståndet eller sjukdomar kunde konsta- 

 teras. Det förtjänar anmärkas, att vederbörande tillhörde de sist undersökta fallen 

 samt, att ingen af de med honom samtidigt undersökta företedde några egenheter i 

 fråga om reaktionen. Reaktionen företogs under absolut aseptiska kauteler. Redan 

 ett par timmar efter ympningen kände han en sj^rängande och stickande smärta i 

 underarmen, styfhet vid rörelse i armbågsleden, illamående, hufvudvärk och hjärt- 

 klappning. På kvällen fick han en våldsam frossbrytning och feber, allt under det 

 armen svullnade upp. Då jag följande dag såg honom, var hela armen diffust 

 svullen och röd, svullnaden och rodnaden starkast omkring ympningsstäliet, ölVer 

 livilket epidermis var upplyftad i en cirka 2 kronors stor blåsa. Hans allmäntill- 

 stånd var betydligt påverkadt; ögonen voro glansiga, tungan och läpparna torra, 

 hjärtverksamheten svag och hastig, temperaturen omkring 40. Han fick Burows sprit- 

 omslag öfver hela armen och ordination om absolut stillaliggande med högt under- 

 bäddad arm. Under de närmaste 2 å 3 dagarna var tillståndet tämligen oförändradt. 

 Från och med 4:de à 5:te började emellertid symptomen försvinna, och efter 14 

 dagar var han fullt återställd. Det inträffade återupprepades, som förut nämndt, om 

 några dagar i ytterligare ett par fall, ehuruväl i betydligt lindrigare grad. Då möj- 

 ligheten af en samtidigt septisk infektion visserligen ej med absolut säkerhet kan 

 uteslutas, förtjänar det anmärkas, att samtliga symptom försvunno utan att lämna 

 efter sig några som helst spår i form af ansvällda lymfkörtlar i armbågsvecket eller 

 axelhålan samt, att allmänsymptomen i väsentlig grad afveko från de vid en sep- 

 tisk infektion vanliga. Det inträffade manade emellertid till en viss försiktighet, 

 och man torde göra klokt i att underrätta de anhöriga om möjlighet af en viss 

 öfverkänslighet gent emot tuberkulin, om man vill undvika obehagligheter. 



F. Jämförelse mellan resultaten af Röntgenundersökningen och 



temperaturmätningar. 



Den följande uppgiften var att se efter, huruvida föreliggande material före- 

 tedde några egenheter beträffande temperaturen och i så fall, i hvilket sammanhang 

 dessa egendomligheter kunde stå till de Röntgenologiska lungfynden. 



Som förut nämndt är verkställdes temperaturmätningar på samtliga barn innan 

 de öfriga undersökningarna gjordes. På skolbarnen mättes temperaturen på efter- 

 middagarne under loppet af 7 dagar. Mätningen skedde omedelbart efter skolarbe- 

 tets slut alltså omkring kl. 4 e. m. och företogs med vanliga febertermometrar i 

 rectum under minst fem miimter. På barnen under skolåldern skedde temperatur- 

 undersökningen vid samma tid på dagen och på samma sätt antingen i hemmen 

 af skolad sköterska eller i min mottagnings lokal. Temperaturer antecknades, och 

 för hvarje barn uppfördes en kurva, där maximi- och minimitemperaturen samt 

 genomsnittstemperaturen särskildt anmärktes. Det förtjänar här påpekas, att tem- 



