12 



Gustaf Petién 



Jiepatis äfvéiisom vid choJeclochushinder af andra mera ovanliga 07-fiaJcer. Cancerpati- 

 enterna och särs/cildt de med cancer i hufvudgallgâiigarna torde träffas relativt oftare 

 än andra ilcteruspatienter af dewia operationshompliJcation. 



Efter hvilka operationer förekomma dödsfall af cholämisk blödning? 



Efterföljande tabell visar, efter hvilka olika operationer den choläniiska blöd- 

 ningen uppträdt uti ifrågavarande kasuistiks fall. 



Efter explorativ laparotomi uti 8 fall 



» cholecystotomi » 1 » 



•o cliolecystostomi » 4 » 



» cholecystektomi » 6 » 



» hepaticotomi » 1 » 



» choleclochotonii » 5 » 



» transduodenal choledochotoini » 4 » 



(uti ett af fallen samtidig cholecystostomi) 



» cholecystostomi choledochotomi » 6 » 



» cholecystektomi -|- choledochotomi » 11 » 



(uti ett af fallen senare gastrostomi) 

 » excision af gallfistel efter cholecystektomi ...» 1 » 



» cholecystenterostomi » 11 » 



(uti ett af fallen samtidig enteroanastomos och 

 uti ett annat samtidig explorativ duodenotomi). 

 Som S3'nes äro uti denna kasuistik mest alla de olika ingrepp, som kunna 

 komma till användning vid svår Ikterus, företrädda med ett större eller mindre 

 antal fall och följaktligen kan lifsriskabel cholämisk blödning uppträda å ikterisk 

 patient efter hvilken laparotomi som helst, sålunda efter så väl en enkel proflapa- 

 rotomi som efter en större operation med ingrepp af ett eller annat slag å galblåsa 

 eller gallgångar. 



Om man närmre granskar antalet fall efter de olika operationerna uti kasui- 

 stiken så öfverraskas man af det relativt stora antalet cholämidödsfall (ej mindre 

 än 11) efter cholecystenterostomi, en operation, som af de årliga lasarettsrappor- 

 terna att döma utföres jämförelsevis sällan å de svenska sjukhusen. Denna relativt 

 höga mortalitet i cholämisk blödning efter cholecystenterostomi beror säkerligen 

 delvis derpå, att denna operation oftast kommer till användning å just cancer- 

 patienter med långvarig och höggradig Ikterus, men sannolikt ej enbart härpå ; 

 den beror delvis även på operationens egen art. Det kommer nemligen att framgå 

 af den efterföljande framställningen, att den cholämiska blödningens utgångspunkt 

 uti ifrågavarande fall ofta är — ej laparotomisåret — utan själfva cholecystentero- 

 stomisårranden. Uti dessa fall skulle sålunda exempelvis en enbär proflaparotomi 

 trots pat:s ikterus och cholämiska tillstånd ej hafva fört till allvarlig blödning, 

 hvilket däremot cholecystenterostomni gjort. 



