14 



Gustaf Petrén 



En stor del af dessa choläraiska patienter — 17 af de 58 fallen — hafva, 

 som af tabellen framgår, vid laparotomin haft sin Ikterus sedan länge, månadsvis, 

 sedan 3 à 4 à flera månader, medan flertalet af kasuistikens fall — ej mindre än 

 33 — varit ikteriska ej längre än sen 3 à 8 veckor och bland dessa ganska 

 många sedan blott 3^/2 à 4 veckor; uti ett fåtal af fallen slutligen — tillsammans 

 8 fall — hafva pat, haft gulsot endast 3 veckor eller än kortare tid före opera- 

 tionen. Bland dessa har Ikterus varit af anmärkningsvärd kort duration uti fallen 

 22 och 30, där resp. patienter utan att förut hafva haft Ikterus (åtminstone i fall 22) 

 bekommit sådan enligt sjukhistoriernas bestämda uppgifter först 2 veckor före lapa- 

 1'otomin. Mera oklara äro fallen 6 och 54, i hvilka den cholämin förorsakande 

 gulsoten skulle vara af än färskare datum. Uti det förra fallet blef pat. nämligen 

 gul först 6 dygn före operationen, men hade lian nyss förut haft »tämligen stark» 

 ikterus, så att fallet kan kna})past anföras som bevis för möjligheten af cholämi 

 efter (3 dygns ikterus. Och uti fall 54 iakttogs visserligen ikterus af läkare först 

 11 dygn före laparotomin, men anger den redan dessförinnan af pat. själf iakt- 

 tagna mörka färgen på urinen, att det ikteriska tillståndet börjat tidigare. Beträf- 

 fande dessa båda fall kan dessutom förtjäna tilläggas, att den dödande blödningen 

 kom först I'esp. 8 och 24 dygn efter operationen, så att äfven fall 6 vid exitus 

 varit ikterisk i 2 veckor. 



Ifrågavarande kasuistik gifver sålunda otvifvelaktiga exempel på letalt för- 

 löpande cholämisk efterblödning å patienter med 2 veckors ikterus, men omfattar 

 inga säkra dylika fall vid kortvarigare ikterus än 2 veckor. 



Om man nu betänker, att å de svenska sjukhusen säkerligen hvarje år göres 

 laparotomi å ett stoi-t antal patienter, som haft ikterus 1 à 2 à 3 veckor och så 

 bland dessa talrika operationsfall från de sista 18 åren finner blott 8 af kasuisti- 

 kens 58 cholämidödsfall, så kan man tryggt våga påstå, att risken för lifsfarlig 

 cholämtak efterhlöclning, om den ocJcså rent undantagsvis lan finnas vid redan 2 vec- 

 kors ikterus, dock i allmänhet är mycket liten för operationsfall med Utterns af kortare 

 duration än 3 veckor. Allvarliq hlödningsrisk inträder enligt denna kasuistik först 

 när ikterus stått 3 -^/s à 4 veckor. 



Tabellen visar, som synes, ungefär lika iriånga fall (10 å 12) uti hvardera 

 gruppen: 3\/2 à 4 veckor, 5 à 6 veckor, 7 å 8 veckor, och sedan 6 fall uti grup- 

 pen 3 à 4 månader etc. Att ens tillnärmelsevis angifva det relativa antalet opera- 

 tiousfall inom dessa olika ikterusåldersgrupper, är gifvetvis ej möjligt, men det 

 lider knappast något tvifvel, att ej antalet operationsfall för hvarje grupp med lång- 

 varigare ikterus rätt raskt minskas, då laparotomifallen med många veckors och än 

 mera månaders ikterus säkerligen äro relativt sällsynta å de svenska lasaretten. 

 Under sådana förhållanden talar ifrågavarande kasuistik, så som cholämidödsfallens 

 siffror te sig i tabellen, uti den riktningen — som också är den a priori sannolika 

 och rimliga — , aft t)lödningsri.9h'n tilltager efter å:de veckan med ikterus duration. 



Om kirurgen sålunda skall kunna känna sig någorlunda trygg vis à vis opera- 

 tionskomplikationen cholämisk blödning, ljör han om möjligt, alldeles som Rovsing 



