De postoperativa cholämiska blödningarna 



15 



påyrkai', få ikterusf allen, för hvilJca laparotomi är indicerad, under de fön^tn 3 vec- 

 kornn efter guhofens inmttande. Kehr's kraf — skicka ikterusfallen till kirurg och 

 operation inom 6 veckor — , livilket möjligen är formnleradt me<l tanke på det 

 praktiskt uppnâeliga och gifvetvis bättre än ingen regel alls, är efter denna kasui- 

 stiks lärdomar ej strängt nog, ej tillräckligt effektivt, medför ingalunda nödig ga- 

 ranti vis à vis de ])Ostoperativa cholämiska blödningarna. 



Beträffande Ikterus' grad uti fallen med letal cholämisk blödning efter lapa- 

 rotomi, så fiinier man uti nästan alla kasuistikens sjukhistorier upp)giften, att pa- 

 tienten företett stark eller höggradig eller intensiv Ikterus, eller att pat. varit all- 

 deles citrongul eller saffransgul eller intensivt mörkgul. Vidare upplyses beträffande 

 mer än hälften af fallen, att pat:s afföringar vaiit fullständigt akoliska — uti fler- 

 talet av de återstående sjukhistorierna finnes ingen uppgift om faeces färg och ut- 

 seende. Symtomet svår klåda har också enligt sjukhistorierna funnits hos en stor 

 del af dessa ikteruspatienter. Endast uti ett enda af kasuistikens fall (fall 33) upp- 

 gifves, att })at:s Ikterus varit lindrig. Denna pat. hade sedan 1 månad varit lindrigt 

 ikterisk (på grund af choledochussten) med ibland starkt gallfärgad urin, ibland 

 urin, som gaf negativa gallfärgreaktioner, med oftast färgade faeces men dessemel- 

 lan någon gång akoliska faeces — sålunda hade hon dock sannolikt haft Ikterus 

 af åtminstone växlande grad; före operationen beskrifves hon som »lätt ikterisk» 

 och uti obduktionsprotokollet som »obetydligt ikteiisk»; anmäi'kningsvärdt är dock, 

 att hon före operationen hade hudklåda. Af be.'^krifningen att döma har sålunda 

 pat. uti detta enda fall ej förelett höggradig Ikterus och dock efter laparotomin 

 dukat under för en efterblödning, som tett sig som en cholämisk. 



Gulsoten har uti kasuistikens olika fall efter sitt insättande tett sig i'ätt väx- 

 lande : i många fall jämt tilltagit, i en del fall länge före operationen stått mer 

 eller mindre stationär, i andra fall åter visat under förloppet en betydlig växling i 

 intensitet och i något fall sluthgen varit på tydlig retur, när pat. opererats. Så i 

 fall 47, där pat. inkom å lasarettet med en stark, sen 11 dygn förefintlig Ikterus, 

 som emellertid raskt gick tillbaka, så att den vid laparotomin 7 dygn senare var 

 »nästan försvunnen» och urinen fri från gallfärgämnen. Och dock uppträdde cho- 

 lämisk blödning, som ledde till mors efter 3 dagar. Till denna fråga om cholämisk 

 blödnings uppträdande vid ikterus, som är på återgång, återkommer jag senare i 

 ett rnnat samband. 



Risl' för lifsfarlig cholämisk efterhlödning förefinnes sålunda med m3^cket säll- 

 synta undantag hloti, när paf. liar eller nyligen haft höggradig ikterus. 



\'id studiet af sjukhistorierna finner man som något påtagligt och öfver- 

 raskande, hur sällan det förekommit, att dessa cholämiska patienter före opera- 

 tionen haft några, åtminstone kliniskt iakttagbara symtom af hämorrhagisk diates i 

 form af spontana slemhimie- eller subkutana blödningar. Endast i 5 af alla sjuk- 

 historierna finner man nämligen sådana omnämnda: 



uti fall 51 uppträilde, då pat. varit ikterisk 3 veckor, mimlre suggillationer på 

 ryggen under de 2 sista dygnen före laparotomin, 



