De postoperativa cholämiska blödningarna 



31 



Dosen. Ich sage »scheint» etc; han fimier det nämligen svårt att bestämdt afgöra. 

 Och senare: »Werden die Ei'gebnisse van Liers und Schültzes (de ofvan anFöi'da) 

 anderweitig bestätigt, so will ich ebenfalls auf die Kaikzufuhr verzichten». Så skulle 

 Kehr säkerligen ej hafva uttalat sig, om bans egen kliniska erfarenhet lärt honom, 

 att calciumterapin är vei-ksam, Afven i flera af den svenska kasuistikens fall har 

 calciumterapi försökts dels |)er os före operationen i profylaktiskt syfte: i fallen 3S, 

 28, 46 (i de båda sista fallen 6 gr ('aCI., dagligen) och 51, dels i lavemang före eller 

 efter operationen: i l'alleu 35 och 45. I dessa 5 fall visa<le sig calciumterapin 

 overksam, då alla 5 patienterna dukade under för cboläraisk blödning. 



Lika opålitliga och till sin verkan osäkra som calciumsalterna S3mas alla de 

 ötriga icke-lokala medlen ^ vara, som man föisökt vid cholämiska blödningar: sub- 

 kutan injektion af gelatinalösning [utan framgång försökt i kasuistikens fall 6, 35 

 och 3V(], af blodserum, som bör vara färskt [Kehr, som under 2 år försökt in- 

 jektion af 20 k. c. m. hästserum â patienter med cbolämi, »kan ej säga om det är 

 verksammare än klorcalium »], af 5 "/o peptonlösning, intravenös injektion af hyper- 

 tonisk koksaltlösning, tillförsel subkutant af adrenalin, injektion subkutant eller in- 

 travenöst (ej ofarligt!) af 5 gr koagulen i 3 till 5 °;o lösning. Visserligen finner man 

 i litteraturen uppgifter om enstaka fall, der vederbörande kirui'g ansett sig med 

 framgång hafva användt något af de nu nämnda medlen mot cholämisk blödning, 

 men det föreligger tillsvidare icke, så vidt jag kunnat finna, någon samlad och 

 bepröfvad erfarenhet om verkligt gynnsam effekt vid cbolämi profylaktiskt eller tera- 

 peutiskt af någon af dessa behandlingsmetoder. Slutligen må anföras, att Crile ^ 

 uti ett ikterus-fall med hämorrhagisk diates gjort direkt blodtransf usion före laparo- 

 tomin, som sedan förlöpte lyckligt. Möjligen kon häii ligga ett uppslag af verkligt 

 värde för de cholämiska l)lödningarnes profylax, då metoden tvifvelsutan är teo- 

 retiskt rimlig och rationell men därom torde ännu vara för tidigt att döma. I två 

 andra opererade gallfall med efterblödning, där direkt blodtransfusion gjordes (af 



' En god öfversikt öfver de olika behandlingsmetoderna vid inre blödningar tinner man af 

 FoNio [Ueber die bekanntesten Methoden innerer Blntstiilung] i Mitteil. a. d. Grenzg. d. Med. 

 u. Chir. ; bd 27; 1914; S. 668. Af bans kritiska resummé framgår, hnr bristfälliga våra kunskaper 

 äro om de allmänna blodstillningsmedlens verkan ocli hur motsägande de med dem gjorda erfa- 

 renheterna äro. »Während die einen Autoren sich selir lobend und befriedigend aussprechen und 

 eine Anzald günstiger Resultate einer Methode anzuführen imstande sind, sprechen andere der- 

 sellîen jegliche Berechtigung ab. Und in der Tat finden wir in der Literatur die ki-assesten Ge- 

 gensätze in der Beurteilung der Resultate, wie z. B. bei der Gelatinefrage 



^ Se Ingebkigtsens förtjänstfulla öfversigt: Die direkte Bluttransfusion uti Nord. med. 

 Ark.; 1915; I; n:r 3. 



^ Oi.AV JIansskn, som själf i stor utsträckning begagnat sig af transfusion af defibi-ineradt l)]od 

 och sålunda stöder sig på en rik egen erfarenhet, uttalar sig om indikationerna för blodöf verföring 

 vid anämiska tillstånd på följande sätt [Transfusion und Anämie, eine klinische Studie auf Grund- 

 lage von 74 Transfusionen bei 29 Fällen von Anämie ; Skrifter av Videnskabsselskapet i Kristiania ; 

 1918; bd 2; s. 217]: »Ausser dieser hlutersetzenden Fähigkeit kann Blutüberti'agung in einzelnen 

 Fällen von hämorrhagischer Diathese eine direkt blutstillende Wirkung ausüben. Transfusion kann 

 desshalb angezeigt sein in Fällen von hämorrhagischer Diathese und Hämophilie, wo eine andere 

 Therapie keine Wirkung auf die Blutung auszuüben vermag». 



